КОПІЯ
Єдиний унікальний номер судової справи 678/1199/26
Номер провадження №1-кп-678-143/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 вересня 2026 року селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2026 року за № 12026243300000235 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зверхівці, Городоцького району, Хмельницької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, працюючий на посаді працівника з благоустрою в ТОВ «Грін Коттон Груп Істейл Летичів», маючий на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 06.05.2026 (справа №678/660/26 провадження №3-678-303/26), яка набрала законної сили 19.05.2025, ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Надалі, 20.07.2026, близько 07 год. 48 хв. ОСОБА_5 , знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, всупереч рішенню суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п. 2.1 (А) Правил дорожного руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», перебуваючи у селищі Летичів, на перехресті вулиць Героїв Крут та Василя Мазура, поблизу будинку №1, Летичівської ТГ, Хмельницького району Хмельницької області, керував автомобілем марки «УА2» моделі «210700-20» червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , був зупинений працівниками відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, якими було винесено стосовно ОСОБА_5 постанову серії ЕНА з номером 7579500 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 20.07.2026 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, не виконав постанову Летичівського районного суду Хмельницької області 06.05.2026 (справа №678/660/26 провадження №3-678-303/26), яка набрали законної сили, щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту повністю підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, показав, що він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно сів за кермо автомобіля та керував ним. Йому відомо було про наявність судового рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, яку він отримував у суді та по пошті, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій у майбутньому більше не вчиняти, свій вчинок засуджує і жалкує про вчинене, готовий понести передбачену законом відповідальність. 
Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Судом проведено лише допит обвинуваченого, досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, процесуальні рішення щодо речових доказів, арешту майна. 
У зв`язку із цим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. 
Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.
З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання. 
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Як зазначено у ч. 1 ст. 382 КК України, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Тобто, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. 
Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
У даній справі ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_5 .
При призначенні покарання суд враховує те, що згідно посвідчення серія НОМЕР_2 , ОСОБА_5 є ветераном війни – учасником бойових дій, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей – 2012, 2016 та 2021 року народження, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває (Т. 1 а.с. 36).
Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, відомості про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, учасником бойових дій, наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд вважає, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді штрафу ближче до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 382 КК України, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Згідно обвинувального акта і реєстру матеріалів кримінальним правопорушенням розмір шкоди, завданої кримінальним проступком – не встановлено, цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався. 
Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. 
Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати. 
Речові докази: лазерний оптичний диск формату «DVD-R», на якому зафіксовано обстановку, яка відбувалася 20 липня 2026 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (Т. 1 а.с. 74).
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 
Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Летичів. стг/21081100, Код за ЄДРПОУ: 37971775; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р UA948999980313030106000022663, Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Суддя: підпис ОСОБА_1 

Суддя: ОСОБА_1