Єдиний унікальний номер: 700/501/26 
Номер провадження 1-кп/704/235/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року м. Тальне
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тальне кримінальне провадження №12014250200000390України по обвинуваченню
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Лисянка Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, працюючого мережевиком в КСМТУ груп м.Київ, освіта професійно-технічна, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, 
за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.1 ст.321 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 25-27 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", у невстановлений слідством час та місці, незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу - канабісу, який переніс на територію домоволодіння за своїм постійним місцем проживання, яке розташоване в АДРЕСА_1 , де усвідомлюючи протиправність власних дій, подрібнив, пофасував у різні ємкості та незаконно зберігав без мети збуту 10.10.2014 року в ході проведення санкціонованого обшуку, частини рослин зеленого кольору були виявлені та вилучені по всій території домоволодіння, а саме: картонний короб з частинами рослин, які згідно висновку експерта №2/1219 від 11.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 9,982 г, який знаходився у веранді на шафі житлового будинку; паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2/1631 від 31.10.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 6,663 г, який знаходився на дерев`яній стінці у кухні житлового будинку; паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2/1627 від 27.10.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 2,966 г, який знаходився на дерев`яній стінці у кухні житлового будинку; частин рослин, які згідно висновку експерта №2/1620 від 06.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабіс, масою 161,152 г, які знаходилися на горищі житлового будинку; частини рослин які згідно висновку експерта №2/1621 від 13.10.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабіс, масою 38,86 г. які знаходилися на горищі житлового будинку; речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2/1638 від 13.10.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено — канабіс, масою 502,65 г, яка знаходилася під ліжком в спальні кімнаті № 1 житлового будинку; скляна ємність 1 л. з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2/1626 від 05.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено — канабіс, масою 265,950 г, яка знаходилась навпроти вікна спальні № 1 житлового будинку; скляна банка ємністю 3 л. з подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2/1639 від 04.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабіс, масою 393,206 г, яка знаходилася навпроти вікна спальні № 1 житлового будинку; скляна банка ємністю 2 л. з подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 2/1625 від 11.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 537,681 г, яка знаходилася навпроти вікна спальні № 1 житлового будинку; паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2/1623 від 09.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 43,23 г, який знаходився у шухляді письмового стола у спальні № 2 житлового будинку; металева колба із подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2/1624 від 28.10.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 120,251 г, яка знаходилася у господарському сараї; поліетиленовий пакет чорного кольору № 1 з частинами рослин, які згідно висновку експерта № 2/1637 від 05.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 355,912 г, який знаходився у підвалі господарського сараю; поліетиленовий пакет чорного кольору № 2 з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2/1636 від 04.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 202,550 г, який знаходився у підвалі господарського сараю; поліетиленовий пакет чорного кольору у сіру клітку № 3 з частинами рослин, які згідно висновку експерта № 2/1622 від 06.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 203,302 г, який знаходився у підвалі господарського сараю та частини рослин, які згідно висновку експерта №2/1640 від 11.11.2014 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 558 г, які знаходилися на горищі житлового будинку. Загальна маса вилучених наркотичних засобів становить 3402,335 г - канабісу. 
Також, ОСОБА_4 у невстановлений слідством проміжок часу та місці для вживання наркотичного засобу - канабіс, шляхом куріння, виготовляв пристрої для куріння з пляшок полімерного матеріалу, корків із металевими вставками та відрізу фольги із отворами з яких збирав нашарування смоли канабісу та які залишив зберігати на території домоволодіння за своїм постійним місцем проживання, яке розташоване в АДРЕСА_1 . 10.10.2014, в ході проведення санкціонованого обшуку, в господарчому сараї виявлено та вилучено частини пляшки з полімерного матеріалу з корком з металевою вставкою, у змивах з яких, згідно висновку експерта №2/1793 від 17.11.2014, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракту канабісу загальною вагою 0,089 г, у кухні житлового будинку на дерев`яній стінці виявлено та вилучено відріз фольги з отворами та слідами термічного впливу та коркову пробку з металевим наперстком у змивах з яких, згідно висновку експерта № 2/1792 від 15.11.2014, виявлено наркотичний засіб - екстракт каннабісу загальною масою 0,024 г, у господарському сараї виявлено та вилучено скляну ємкість у змивах з якої, згідно висновку експерта №2/1791 від 14.11.2014, виявлено наркотичний засіб – екстракт канабісу загальною масою 0,270 г. Загальна маса вилучених наркотичних засобів становить 0,383 г, розмір яких становить величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, зазначених у Таблиці 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року.
Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.3 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту в особливо великих розмірах.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, пояснив, що вилучені наркотичні засоби були виявлені ним під час вигулу собаки неподалік його місця проживання на земельній ділянці, точну кількість рослин не пам`ятає, проте розмір ділянки був приблизно 10х10 метрів. Ствердив, що на той час постійно вживав канабіс шляхом куріння вже кілька років, як для полегшення болю у спині, так і для отримання задоволення, а тому він вирвав рослини та зберігав їх виключно для власного вжитку, розфасовані по різних пакетах, бо це різні види рослин конопель, з різними видами дії: одні для отримання задоволення, інші для обезболювання. Також пояснив, що певна частина наркотичних речовин була розфасована за частинами рослин. Стосовно пакування також пояснив, що той канабіс, який він вже спробував і визнав його придатним, був у меншому пакуванні подрібнений, частини рослин, які він ще на той час не спробував до вживання – у більшому пакуванні та не подрібненим. Сам виготовляв саморобні пристрої для куріння канабісу. Пояснив, що після куріння на пляшках залишався нагар та на стінках залишались залишки, які він вважав не придатними для повторного вживання. Мету збуту категорично заперечив, ствердив, що курив канабіс у будинку за місцем проживання сам. Також зазначив, що зберігав у різних місцях будинковолодіння, оскільки проживав з матір`ю та братом, а тому переживав, щоб останні не знайшли наркотичні засоби. Розкаюється у вчиненому, на даний час заборонених речовин не вживає.
Вина обвинуваченого у вчинених кримінальних правопорушеннях, крім його показань, також доводиться наступними письмовими доказами :
протоколом обшуку домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_4 від 10.10.2014 р. з фото таблицями, з якого вбачається, що за місцем проживання обвинуваченого було виявлено та вилучено: картонний короб з частинами рослин, який знаходився у веранді на шафі житлового будинку; паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який знаходився на дерев`яній стінці у кухні житлового будинку; паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який знаходився на дерев`яній стінці у кухні житлового будинку; паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який знаходився на дерев`яній стінці у кухні житлового будинку; частини рослин, які знаходилися на горищі житлового будинку; частини рослин, які знаходилися на горищі житлового будинку; речовину рослинного походження, яка знаходилася під ліжком в спальні кімнаті № 1 житлового будинку; скляну ємність 1 л з речовиною рослинного походження, яка знаходилась навпроти вікна спальні № 1 житлового будинку; скляну банку ємністю 3 л з подрібненою речовиною рослинного походження, яка знаходилася навпроти вікна спальні № 1 житлового будинку; скляну банку ємністю 2 л з подрібненою речовиною рослинного походження, яка знаходилася навпроти вікна спальні № 1 житлового будинку; паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, який знаходився у шухляді письмового стола у спальні № 2 житлового будинку; металеву колбу із подрібненню речовиною рослинного походження, яка знаходилася у господарському сараї; поліетиленовий пакет чорного кольору № 1 з частинами рослин, який знаходився у підвалі господарського сараю; поліетиленовий пакет чорного кольору № 2 з речовиною рослинного походження, який знаходився у підвалі господарського сараю; поліетиленовий пакет чорного кольору у сіру клітку № 3 з частинами рослин, який знаходився у підвалі господарського сараю, частини рослин, які знаходилися на горищі житлового будинку, частини пляшок з полімерного матеріалу з корком з металевою вставкою у господарському сараї, відріз фольги з отворами та слідами термічного впливу та коркову пробку з металевим наперстком у кухні житлового будинку, скляну ємність з речовиною чорного кольору у господарському сараї ( т.2 а.с.8-27);
висновком експерта №2/1619 від 11.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 9,982 г (т.2 а.с.28-31); 
висновком експерта №2/1631 від 31.10.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 6,663 г (т.2 а.с.38-41); 
висновком експерта №2/1627 від 27.10.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 2,966 г (т.2 а.с.43-46); 
висновком експерта №2/1620 від 06.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 161,152 г (т.2 а.с.56-59); 
висновком експерта №2/1621 від 13.10.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 38,86 г (т.2 а.с.61- 64);
висновком експерта №2/1638 від 13.10.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 502, 65 г (т.2 а.с.66-69); 
висновком експерта №2/1626 від 05.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 265,95 г (т.2 а.с.71-74); 
висновком експерта №2/1639 від 04.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 393,206 г (т.2 а.с.76-79); 
висновком експерта №2/1625 від 11.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 537,681 г (т.2 а.с.81-84); 
висновком експерта №2/1623 від 09.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 43,23 г (т.2 а.с.86-90); 
висновком експерта №2/1624 від 28.10.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 120,251 г (т.2 а.с. 92-95); 
висновком експерта №2/1637 від 05.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 355,912 г (т.2 а.с.97-100); 
висновком експерта №2/1636 від 04.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 202,550 г (т.2 а.с102-105); 
висновком експерта №2/1622 від 06.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 203,302 г (т.2 а.с.107-110); 
висновком експерта №2/1640 від 11.11.2014 р., згідно якого вилучена під час обшуку у домоволодінні обвинуваченого рослинна речовина є наркотичним засобом канабісом масою (в перерахунку на суху речовину) – 558,00 г (т.2 а.с.112-115); 
висновком експерта №2/1793 від 17.11.2014 р. згідно якого в вилучених під час обшуку пляшках з полімерного матеріалу та корка з металевою вставкою виявлено наркотичний засіб – екстракт канабісу загальною масою 0,089 г (т.2 а.с.123-126);
висновком експерта № 2/1792 від 15.11.2014, згідно якого в відрізі фольги з отворами та слідами термічного впливу і у корковій пробці з металевим наперстком всередині виявлено наркотичний засіб - екстракт канабісу загальною масою 0,024 г ( т.2 а.с.128-130);
висновком експерта №2/1791 від 14.11.2014, згідно якого в змивах скляної ємності виявлено наркотичний засіб – екстракт канабісу загальною масою 0,270 г.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.309 КК України доводиться і безпосередньо самими речовими доказами (вилученими наркотичними засобами та саморобними пристроями для вживання наркотичного засобу), щодо яких у обвинуваченого немає жодним заперечень, він повністю визнає їх належність йому, згідний із тим, що вилучені речовини рослинного походження є наркотичним засобом – канабісом та екстрактом канабісу, та визнає належність йому вилучених саморобних пристроїв для вживання канабісу.
Суд не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого органами досудового слідства за ч.3 ст.307 КК України по факту вилучення у нього за місцем проживання 10.10.2014 року наркотичних засобів 3402,335 г канабісу та 7,189 г макової соломи та приходить до висновку про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч.3 ст.307 КК України на ч.3 ст.309 КК України.
Також суд не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого органами досудового слідства за ч.2 ст.307 КК України по факту вилучення у нього за місцем проживання 10.10.2014 року наркотичних засобів 0,383 г екстракту канабісу та приходить до висновку про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч.2 ст.307 КК України на ч.3 ст.309 КК України.
Підставами для таких висновків суду стало наступне. 
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 4 липня 2018 р. у справі № 688/788/15-к, від 8 жовтня 2019 р. у справі № 195/1563/16-к, від 21січня 2020 р. у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 р. у справі № 760/23459/17).
Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 309 КК, характеризується виною у формі прямого умислу: особа усвідомлює суспільно небезпечний характер вчинюваних нею діянь, відповідальність за які передбачено ст. 309 ККУ, і бажає їх вчинити, не маючи на меті збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Вказівка у статті на вчинення діяння без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбає, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не має на меті здійснити їх відчуження, а вчиняє вказані дії у власних інтересах. Якраз у наявності чи відсутності такої мети і полягає відмінність між складами злочинів, передбачених статтями 307 та 309 КК України
Отже, для вирішення питання про кваліфікацію злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи при здійсненні нею такого придбання та зберігання.
Органом досудового слідства не приділено належної уваги тому, що мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.
Основними доказами, на підставі яких прокурор вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.307 КК України у незаконному придбанні, виготовлені та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, є придбання ним таких речовин в особливо великих розмірах, що об`єктивно перевищує потреби обвинуваченого у власному вживанні, а також зберігання їх розфасованими у різних ємностях у різних місцях будинковолодіння.
Аргументами, на підставі яких прокурор вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України, є вилучені 10.10.2014 року під час обшуку скляна ємність, відріз фольги і коркової пробки з наперстком всередині, а також частини пластикових пляшок різних розмірів та корок, в якому міститься наперсток на стінках якого речовина чорного кольору в змивах яких виявлено екстракт канабісу, і які були розміщені у різних частинах будинковолодіння, а саме в кухні і в сараї.
Проте, дані обставини не можуть бути беззаперечним доказом наявності мети збуту в обвинуваченого і є лише припущенням сторони обвинувачення, яке не підтверджене будь-якими іншими належними та допустимими доказами.
7 квітня 2021 р. у справі № 203/337/19 та 14 травня 2025 р. у справі № 754/4640/23 Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що великий або особливо великий обсяг наркотичної речовини сам по собі не доводить умислу на її збут.
Про умисел на збут (мету збуту) наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути дослідженні обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно і т. ін.), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено те, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження.
Крім того, суд бере до уваги, що умисел на незаконний збут заборонених засобів, речовин, потребує певної комунікації особи, яка здійснює такий збут із покупцями. Це може бути відображено в переписках в різних месенджерах, телефонних дзвінках, зустрічах, на яких незаконно передаються такі засоби, речовини, їх оплата як готівкою, так і шляхом перерахування коштів на банківський рахунок, чого обвинуваченим жодного разу здійснено не було. Крім того суд бере до уваги спосіб упакування наркотичних речовин, які у більшості упаковані (розкладені) у великі за обсягом поліетиленові пакети, паперові згортки і коробку, банки, а не розфасована на невеликі за обсягом рівні дози.
Також, суд, відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» враховує поведінку суб`єкта злочину, а саме: в будинковолодінні, де він проживає, окрім наркотичних засобів, було виявлено та вилучено засоби для їх вживання. Зазначений факт суд вважає такими, що доводять позицію сторони захисту про те, що на момент вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , він вживав наркотичні засоби, що пояснює мету їх придбання, виготовлення та зберігання. 
Як встановлено судом, обвинувачений станом на 2014 рік був наркозалежною особою, до дня вчинення злочину, протягом кількох років вживав канабіс шляхом куріння кілька разів на день і, як наркозалежна на той час особа, виготовляв саморобні пристрої для куріння канабісу. Як пояснив ОСОБА_4 вилучений у нього канабіс був знайдений ним у вересні -жовтні 2014 року, точної дати не пам`ятає. Оскільки рослин було достатньо для задоволення його потреб, то він висушив, подрібнив та розфасував наркотичний засіб та зберігав за місцем проживання, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи.
Про той факт, що дану наркотичну речовину ОСОБА_4 зберігав для власного вживання свідчить і та обставина, що наркотичні речовини в більшості упаковані (розкладені) у великі за обсягом поліетиленові пакети, паперові згортки і коробку, а не розфасовані на невеликі за обсягом дози, також частина канабісу не була подрібнена і підготовлена для вживання, а зберігалася в листі чи на стеблах рослин. На місці обшуку було вилучено і пристрої для куріння даної наркотичної речовини, що належить обвинуваченому ОСОБА_4 . Всі ці обставини підтверджуються протоколом обшуку з фототаблицями від 10.10.2014 (т.2 а.с.8-27), де зображені вилучені наркотичні засоби та саморобні пристрої для паління, що свідчить про вживання обвинуваченим канабісу.
Крім того, суд враховує, що у даному кримінальному провадженні прокурор відмовився від допиту усіх свідків обвинувачення та не надав жодного доказу, який би підтвердив збут наркотичних засобів.
Дані факти в сукупності, на думку суду, дійсно свідчать про відсутність умислу у ОСОБА_4 на збут вищевказаних наркотичних засобів (канабісу та екстракту канабісу), оскільки не знайшли жодного доказового підтвердження в суді, і є лише припущенням органів обвинувачення. 
Згідно усталеної судової практики, кримінальна відповідальність за ст. 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст. 309 цього Кодексу, а тому лише факт виявлення наркотичних засобів у обвинуваченого не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут, а тому суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого на його користь та погоджується із доводами сторони захисту про те, що він придбав, виготовив та зберігав наркотичні засоби для власного вживання.
Тобто, виходячи із встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, враховуючи вимоги ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2,3 ст.307 КК України поза розумним сумнівом.
З урахуванням того, що в обвинуваченого було вилучено наркотичний засіб (в особливо великих розмірах), суд, керуючись п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» та наказом МОЗ № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» визначає остаточну кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення виходячи з їх загальної кількості за ч. 3 ст. 309 КК України, яка передбачає кваліфікований склад кримінального правопорушення, що включає як основні ознаки складу цього кримінального правопорушення, визначені в ст. 309 КК України та таку кваліфікуючу ознаку, як особливо великий розмір.
Крім того, суд вважає за можливе кваліфікацію дій ОСОБА_4 , щодо незаконного виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів ( канабісу та екстракту канабісу) без мети збуту в особливо великих розмірах, в сукупності за ч.3 ст.309 КК України , оскільки екстракт канабісу утворився в результаті вживання канабісу, який був знайдений ОСОБА_6 в вересні-жовтні 2014 року на земельній ділянці неподалік його будинкуволодіння , і який він зберігав вдома.
Також суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення вказівку, що канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. 
Так,16 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 21 грудня 2023 року 3528-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування".
Положеннями вказаного Закону внесено зміни до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770.
Зокрема, канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу виключено зі списку особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та включено до списку № 1 (наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено) таблиці ІІ згаданого вище Переліку.
Крім того, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення зазначені органом досудового розслідування 7,189 г -макової соломи, яка згідно висновку експерта №2/1634 від 30.10.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Суду не надано доказів, що обвинувачений мав намір збути вилучені в нього наркотичні засоби, в тому числі і даний наркотичний засіб. Згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000р., макова солома до 50,0 г є невеликим розміром, то такий розмір не є кримінально карним. З огляду на те, що ОСОБА_4 придбав, виготовив та зберігав без мети збуту наркотичний засіб макову солому масою 7,189 г, що не досягає розміру з якого наступає кримінальна відповідальність за ст.309 КК України, суд вважає, що зазначене слід виключити з обвинувачення, що, однак, на кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.3 ст.309 КК України не впливає.
Також, ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у тому, що він в невстановлений слідством час та місці, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, який в першій декаді червня 2014 року, по вул. Леніна (Незалежності), що в смт. Лисянка Черкаської області, шляхом безоплатної передачі збув ОСОБА_7 . 16.10.2014 року ОСОБА_7 добровільно видав працівникам міліції залишки сухої подрібненої речовини рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 2/1679 від 18.10.2014 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,29 г, які йому збув ОСОБА_4 .
Таким чином, в вину ОСОБА_4 ставиться вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - незаконне придбання, виготовлення та збут особливо небезпечних наркотичних засобів. 
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив збут канабісу ОСОБА_7 . Повідомив суду, що особисто знайомим з останнім не був, знав його як жителя села, який мав проблеми з правоохоронними органами та вживав наркотичні речовини. Проте не збував йому накркотичний засіб. Також повідомив, що на даний час ОСОБА_7 помер.
Як вбачається з досліджених доказів у справі, дані обставини, а саме; незаконне придбання, виготовлення та збут 0,29 г канабісу ОСОБА_7 не знайшли жодного доказового підтвердження в суді, і є лише голослівним припущенням органів обвинувачення. Як вказав прокурор, дані обставини їм на досудовому слідстві повідомляв безпосередньо ОСОБА_7 .
Отже, основними доказами, на підставі яких сторона обвинувачення вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 є заява ОСОБА_7 від 16.10.2014 р. про добровільну видачу подрібнених рештків рослини конопель, які йому на початку літа, нібито, дав ОСОБА_4 , надана ОСОБА_7 на досудовому слідстві (т.2, а.с.146), а також рапорт слідчого СВ Лисянського РВ УМВС ОСОБА_8 від 20.10.2014 року про те, що на початку червня 2014 року ОСОБА_4 безоплатно збув ОСОБА_7 канабіс, масою 0,29 г ( т.2 а.с.145). 
Щодо заяви ОСОБА_7 , то суд зазначає, що однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів (п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст. 23 КПК України).
Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження, тобто вона виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, недотримання її судом, виходячи зі змісту статей 23 та 86 КПК України, означає, що докази, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані допустимими та враховані під час постановлення судового рішення судом, крім випадків, передбачених КПК України.
Безпосередність у дослідженні судом показань вбачається в тому, що він у ході судового розгляду особисто сприймає відомості щодо обставин кримінального провадження, які відомі обвинуваченому, потерпілому, свідкам, експерту та мають значення для цього кримінального провадження.
Деталізація засад безпосередності, за змістом КПК України, передбачає, імперативну заборону використання судом показань особи без їх безпосереднього сприйняття судом (слідчим суддею). Так, ч. 4 ст. 95 КПК України встановлено, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Тобто кримінальним процесуальним законодавством України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки показаннями свідка чи потерпілого, яких безпосередньо не допитував під час судового засідання, лише в разі коли вказані особи були допитані слідчим суддею в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 225 КПК України.
Принцип безпосередності дослідження доказів спрямований передусім на забезпечення права сторін на перехресний допит особи, яка дає показання, що дає стороні можливість з`ясувати всі обставини, які вона вважає важливими для вирішення справи, уточнити показання свідка та поставити під сумнів ті чи інші повідомлення особи або її репутацію. Це право забезпечується стороні захисту також п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо якого Європейський суд з прав людини зазначав, що, до того як визнати особу винуватою, усі докази проти неї мають зазвичай бути представлені в її присутності під час публічного розгляду з метою надати можливість для спростування. Винятки із цього принципу є можливими, але не можуть порушувати права захисту, які, як правило, вимагають, щоб обвинуваченому було надано адекватну та відповідну можливість викликати й допитати свідка проти нього або коли свідок надає показання, або на наступних етапах провадження.
Правило недопустимості позасудових свідчень визначене законодавцем для забезпечення низки фундаментальних прав особи в контексті права на справедливий судовий розгляд, передбачений, зокрема, ст. 6 згаданої вище Конвенції, про це йшлося в низці рішень Європейського суду з прав людини, наприклад, від 06 жовтня 2015 року у справі «Карпюк та інші проти України», від 19 листопада 2008 року у справі «Колесник проти України», від 12 грудня 2008 року у справі «Луценко проти України» та інших.
Оскільки прокурором повідомлено суд про смерть ОСОБА_7 , а також, згідно наявної в матеріалах кримінального провадження інформації, наданої Звенигородським відділом ДРАЦС на адвокатський запит захисниці ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть №195 (т.1 а.с.192), то суд позбавлений можливості допитати його в судовому засіданні і не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.
Також не є належним доказом у даному кримінальному провадженні рапорт від 20.10.2014 року. 
Згідно ст.84 КПК України: доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст.85 КПК України: належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Будь-яких інших належних і допустимих доказів стороною обвинувачення не надано.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_4 по даному обвинуваченню з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
Також, ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.321 КК України, а саме у тому, що він, в невстановлений слідством час та місці незаконно придбав порошкоподібну білу речовину, розфасував на три частини у фольгові згортки, які помістив до сірникової коробки та залишив зберігати з метою подальшого збуту до 10.10.2014 під ліжком в спальні кімнаті №1, житлового будинку за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_1 . 10.10.2014, в ході проведення санкціонованого обшуку під ліжком в спальні кімнаті № 1 житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено порошкоподібну білу речовину, яка згідно висновку експерта №2/1629 від 16.10.2014, містить у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб – димедрол (дифенгідрамін) загальною масою 0,108 г. 
Таким чином, в вину ОСОБА_4 ставиться вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.321КК України - незаконне зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів.
Обвинувачений ОСОБА_4 категорично заперечив збут димедролу, ствердив, що придбав його в аптеці для власного вживання з метою полегшення зубного болю.
Прокурор, як на доказ збуту, вказує на знайдені в у спальні під ліжком в сірниковій коробці три згортки фольги з порошком білого кольору, який містить у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - димедрол (дифенгідрамін) та те, що димедрол у наркотичному середовищі використовується як засіб для посилення та пролонгації дії наркотичних речовин. Тому вважає, що поєднання особливо великої кількості наркотичної речовини з 0,108 г димедролу свідчить про системну діяльність ОСОБА_4 із виготовлення, пакування та продажу модифікованих більш небезпечних доз.
Як вбачається з досліджених доказів у справі, дані обставини, а саме: незаконне зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, не знайшли жодного доказового підтвердження в суді, і є лише припущенням органів обвинувачення.
Також суд зазначає, що ні ч.1 ст.321 КК України, ні будь-яка інша стаття діючого КК України не передбачає відповідальність загального суб`єкта злочину за зберігання сильнодіючих лікарських засобів.
Згідно ч.2 п.19 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 01.11.1996 р. "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визначено, що: визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях…
Відповідно до ст. 17 КПК України визначено, що: особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Судом враховується, що згідно з ч.3 с.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин стороною обвинувачення не надано, а тому суд приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч.1 ст.321 КК України з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги,відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із такого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він по місцю проживання не має негативних характеристик, раніше не судимий. На обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. На даний час має постійне місце роботи. 
За таких обставин по справі, враховуючи характеризуючі особу обвинуваченого обставини, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті, однак звільнити його від відбування із встановленням іспитового строку.
Безпідставною є позиція захисниці ОСОБА_5 щодо застосування до ОСОБА_4 положень ст.49 КК України щодо спливу строків давності. 
Згідно п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до ч.2 ст.49 КК України Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Згідно ч.5 ст.12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, перебував у розшуку з 22.04.2015 року та затриманий згідно протоколу затримання особи 30.04.2026 року, а отже перебіг строків давності був зупинений.
Судові витрати по справі у вигляді вартості проведених експертиз наркотичних засобів та пристроїв для їх вживання становлять - 4980 грн. 69 коп. та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Вартість проведених експертиз: порошкоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі димедрол (дифенгідрамін), макової соломи, канабісу, виданого ОСОБА_7 та насіння рослини коноплі в сумі 1181 грн. 40 коп. - слід віднести на рахунок держави, оскільки вказані висновки експертиз не мають доказового значення або стосуються епізодів по яких ОСОБА_4 підлягає виправданню.
Цивільний позов не заявлявся. 
В порядку ч.1 ст.377 КПК України, суд звільняє обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання.
Також, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.08.2018 року, в разі, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VII.
Оскільки у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочини до 20 червня 2017 року, то при вирішенні питання щодо порядку зарахування засудженому у строк покарання строку попереднього ув`язнення необхідно керуватися правилами ч. 5 ст. 72 КК у згаданій редакції.
Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим  ОСОБА_4  у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України - звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в один рік. 
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 . наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4  у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 КК України - визнати невинуватим та виправдати на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведенням що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення а саме час перебування під вартою з 30.04.2026 року по 11.09.2026 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.377 КПК України звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.
Стягнути з ОСОБА_4 користь держави 4980 грн. 69 коп. судових витрат по справі у вигляді вартості проведених експертиз наркотичних засобів та пристроїв для їх вживання.
Судові витрати по справі у вигляді вартості проведених експертиз: порошкоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі димедрол (дифенгідрамін), макової соломи, канабісу, виданого ОСОБА_7 та насіння рослини коноплі в сумі 1181 грн. 40 коп. - віднести на рахунок держави.
Речові докази по справі передані згідно постанови слідчого Лисянського РВ УМВС України в Черкаській області про визнання та приєднання речового доказу від 11.10.2014 року: вилучені наркотичні речовини, насіння рослин роду коноплі, димедрол (дифенгідрамін), таблетки, частини пляшок, відріз фольги, корок з наперстком, віали, скляну ємкість та два пристрої для вживання наркотичних речовин шляхом куріння, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області - знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні – копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1