Справа № 727/11425/26 
Провадження № 2/727/3657/26

РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді: Літвінової О.Г.
за участю секретаря судового засідання: Гавалешко Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. 
Посилалася на те, що 07 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис №361 та видано свідоцтво про шлюб від 07 квітня 2010 року.
Від шлюбу у сторін народилися троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зазначає, що діти проживають та їхнє місце проживання зареєстроване із позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося та станом на сьогоднішній день (момент подання позовної заяви) нею подано до Шевченківського районного суду м. Чернівці позовну заяву про розірвання шлюбу. 
Також зазначає, що на даний час вони спільно не проживають не ведуть спільного господарства з початку травня 2026 року, відповідач з моменту припинення фактичних шлюбних відносин не виконує свій батьківський обов`язок утримання дітей, матеріальну допомогу на утримання дітей надає частково не систематично.
Також вказує, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, їй відоом, що останній зареєстрований як фізична особа-підприємець, займається діяльністю у сфері фітнес-центрів та отримує щомісячно доходи в розмірі 15000 грн.
Зазначає, що щомісячні витрати на дітей становлять приблизно 5000-6000 грн., та вважає що відповідач як батько дітей повинен нести також витрати на їх утримання, оскільки він має достатні доходи, щоб нести спільно з нею витрати на утримання дітей.
Тому, просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб – НОМЕР_1 аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб – НОМЕР_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою суду від 31 серпня 2026 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. 
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача  ОСОБА_6 подала клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. 
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 07 квітня 2010 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис №361 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , де прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та дружини ОСОБА_8 (а.с. 9).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданий повторно 12 вересня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якого є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 10).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданий повторно 12 вересня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками якого є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 11).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданий повторно 12 вересня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками якої є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 12).
Відповідно до відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.08.2026 року №787379, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.08.2026 року, ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, в якого основним видом діяльності є діяльність фітнес-центрів (а.с. 14).
Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.
Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Разом із тим, суд зазначає, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.
Одночасно частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку платника аліментів.
Отже, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.
У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.
Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу №4 Декларації права дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дітей.
Оскільки неповнолітні діти сторін проживають разом із матір`ю - позивачем по справі, а відповідач є їхнім батьком та на нього покладено однаковий із позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення дитей, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
На переконання суду такий розмір аліментів, з урахуванням обов`язку позивачки по утриманню дітей, забезпечить потреби неповнолітні дітей, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача та дітей на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дітей буде достатнім для забезпечення його належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу.
Положенням ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі п. 1 ч. 1ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1331,20 грн..
Керуючись ст.ст. 180-183,184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 137, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей– задовольнити.
Стягувати з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб – НОМЕР_1 аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб – НОМЕР_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 серпня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття. 
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб – НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Допустити негайне виконання стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.Г.Літвінова