ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/5177/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

27.04.2026 через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, у якій позивач просить: 
- визнати протиправною бездіяльність Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області щодо ненадання відповіді на повторний запит на публічну інформацію від 23.03.2026;
- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 повну та належну відповідь на повторний запит на публічну інформацію від 23.03.2026.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 березня 2026 року ОСОБА_1 було надіслано до Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області запит на отримання публічної інформації. Однак, станом на день подання даного позову відповідь на запит відповідачем не надано, повідомлення про продовження строку розгляду запиту не надсилалося, вхідний номер запиту не повідомлено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5177/26. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову в силу частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.
18 травня 2026 року через "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що на електронну адресу відділення поліції № 1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області від ОСОБА_1 17.03.2026 надійшов запит на отримання публічної інформації, який зареєстровано за вх. № 54зі-2026. Відділенням поліції № 1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області розглянуто запит позивача та листом від 20.03.2026 № 68135-2026 ОСОБА_1 в термін, передбачений законодавством, надано відповідь на питання, зазначені у зверненні. Згідно з повідомленням Відділення поліції № 1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області запит ОСОБА_1 від 23.03.2026 розглянуто з порушенням строків з технічних причин та направлено позивачу вичерпну відповідь за вих. № 109339-2026 від 07.05.2026 разом з додатками. На момент розгляду справи судом права позивача на отримання інформації є повністю реалізованими. Права, свободи чи інтереси позивача не порушені, оскільки інформацію надано. Сама по собі затримка у розгляді звернення за наявності об`єктивних обставин та за умови подальшого повного надання відповіді не може кваліфікуватися як протиправна бездіяльність, оскільки умислу на приховування інформації у ГУНП не було.
У період з 28.05.2026 по 30.06.2026 суддя Костенко Г.В. перебувала у відпустці.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
17 березня 2026 року позивач звернувся до Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області із запитом на отримання публічної інформації.
У запиті позивач просив надати інформацію щодо розгляду його звернення №351031 від 24.02.2024, зокрема інформацію про: внесення відомостей до ЄРДР; номер кримінального провадження; орган досудового розслідування; слідчого; стадію розгляду звернення тощо.
20 березня 2026 року позивачем було отримано відповідь на вказаний запит, у якій зазначено, що відомості до ЄРДР не вносилися у зв`язку з відсутністю достатніх даних, а звернення було списано до справи. Разом з тим, у відповіді зазначено, що позивачу було направлено лист від 19.03.2024 року. Фактично зазначений лист був отриманий позивачем лише 20 березня 2026 року, тобто майже через два роки з моменту його складення. Вказане свідчить про те, що відповідач не забезпечив належне та своєчасне направлення відповіді, а також не дотримався вимог законодавства щодо строків та порядку надання публічної інформації. Така поведінка відповідача свідчить про формальний підхід до виконання покладених на нього обов`язків та фактичне ненадання інформації у передбачений законом
строк. 
23 березня 2026 року позивачем було подано повторний запит з метою отримання: копії зазначеного листа; доказів його направлення; інформації про посадових осіб, причетних до його підготовки та направлення; інших супровідних документів.
Станом на 24 квітня 2026 року відповіді на повторний запит надано не було, повідомлення про продовження строку розгляду запиту також не надсилалося.
Вважаючи протиправною бездіяльність Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, що полягає у ненаданні відповіді на запит на публічну інформацію від 23 березня 2026 року, позивач звернувся до суду з цим позовом (сформував позовну заяву в системі "Електронний суд").
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-ХІІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (надалі - Закон №2939-VІ).
Статтею 1 Закону №2939-VІ передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону №2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Статтею 12 Закону №2939-VІ встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону №2939-VІ).
За приписами частин 1 статті 13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
Положеннями статті 14 Закону № 2939-VI на розпорядників публічної інформації покладені обов`язки, зокрема, оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Згідно із частинами 1-6 статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.
Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку складання та подання запитів на отримання публічної інформації, розпорядником якої є Національна поліція України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.02.2017 № 95 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 березня 2017 р. за № 284/30152 (далі по тексту - Порядок №95), цей Порядок розроблено відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" з метою врегулювання механізму складання та подання запитів на публічну інформацію, розпорядником якої є Національна поліція України (далі - запит), до центрального органу управління поліцією, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, їх відокремлених підрозділів, територіальних органів поліції, їх структурних та відокремлених підрозділів, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи та/чи підрозділи поліції). Право на доступ до публічної інформації гарантується максимальним спрощенням процедури подання запиту на отримання публічної інформації.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №95 запитувач має право звернутися до органів та підрозділів поліції із запитом незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Як встановлено судом, 17 березня 2026 року позивач звернувся до Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області із запитом на отримання публічної інформації.
У запиті позивач просив надати інформацію щодо розгляду його звернення №351031 від 24.02.2024, зокрема інформацію про: внесення відомостей до ЄРДР; номер кримінального провадження; орган досудового розслідування; слідчого; стадію розгляду звернення тощо.
20 березня 2026 року позивачем було отримано відповідь на вказаний запит, у якій зазначено, що відомості до ЄРДР не вносилися у зв`язку з відсутністю достатніх даних, а звернення було списано до справи. Разом з тим, у відповіді зазначено, що позивачу було направлено лист від 19.03.2024 року. Фактично зазначений лист був отриманий позивачем лише 20 березня 2026 року, тобто майже через два роки з моменту його складення. Вказане свідчить про те, що відповідач не забезпечив належне та своєчасне направлення відповіді, а також не дотримався вимог законодавства щодо строків та порядку надання публічної інформації. Така поведінка відповідача свідчить про формальний підхід до виконання покладених на нього обов`язків та фактичне ненадання інформації у передбачений законом
строк. 
23 березня 2026 року позивачем було подано повторний запит з метою отримання: копії зазначеного листа; доказів його направлення; інформації про посадових осіб, причетних до його підготовки та направлення; інших супровідних документів. Станом на 24 квітня 2026 року відповіді на повторний запит надано не було, повідомлення про продовження строку розгляду запиту також не надсилалося. 
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 №930 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 р. за № 1493/31361, звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі - РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп`ютерами.
Як вбачається з матеріалів справи, запит ОСОБА_1 від 23.03.2026 розглянуто з порушенням строків з технічних причин та направлено позивачу вичерпну відповідь за вих. № 109339-2026 від 07.05.2026 .
Статтею 20 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з частиною 2 статті 23 Закону №2939-VI запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації встановлена статтею 21 Закону №2939-VI, відповідно до якої відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів. Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.
У спірному випадку, протягом п`яти робочих днів з дня отримання запиту на інформацію відповідач не надав відповідь на цей запит на інформацію, як і не продовжив строк розгляду цього запиту з повідомленням запитувача в письмовій формі у встановлений законом строк.
Відповідач пояснив суду, що відповідь ОСОБА_1 на його запит на інформацію від 23 березня 2026 року було надано листом № 109339-2026 від 07 травня 2026 року, копія якого надана відповідачем до суду разом із доказами його направлення позивачу на його електронну пошту, зазначену у запиті.
Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Відділенням поліції №1 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області не надано відповідь на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 23 березня 2026 року у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", тому з метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що полягає у не наданні відповіді на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 23 березня 2026 року у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації". 
Позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи судом Відділенням поліції №1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області було надано відповідь на запит позивача на публічну інформацію від 23 березня 2026 року листом № 109339-2026 від 07.05.2026.
Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.
Підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2- 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, 
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Гетьманська, 10, м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область, 32300) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що полягає у не наданні відповіді на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 23 березня 2026 року у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації". 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Г.В. Костенко