Справа №534/1274/26
Провадження №2/534/654/26

РІШЕННЯ 
Іменем України
16 вересня 2026 року    м. Горішні Плавні

 
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Малюк М.В.,
за участі:
секретаря судового засідання Савченко Я.О.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
інші учасники не з`явилися,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

встановив:

Зміст позовних вимог
1. ОСОБА_2 (далі – позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі – відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.
2.У позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача на її користь:
аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;
аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання.
3.Обґрунтування позовних вимог:
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на таке.
Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбу, від якого мають двох дітей, повнолітню дочку ОСОБА_7 та малолітню ОСОБА_5 .
Повнолітня дочка ОСОБА_8 продовжує навчання у Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», є студенткою другого курсу денної форми здобуття вищої освіти.
Вказує, що малолітня дочка проживає з нею, повнолітня – в місті Полтава.
Утриманням дочок займається позивачка. Відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо утримання дітей.
Зазначає, що інших дітей відповідач не має, стягнення по виконавчих документах з нього не здійснюється.
4.Обґрунтування позиції відповідача:
Відповідач скористався правом відзиву на позовну заяву.
У відзиві на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Надав такі заперечення: 
1) позивачем не надано доказів на підтвердження проживання дітей разом із нею, а також доказів, які б підтверджували потребу дітей у матеріальній допомозі в заявленому розмірі, що сукупно становить частки заробітку (доходу) відповідача;
2) позивачем не надано довідки про власні доходи та не доведено, що матеріальне становище відповідача дає йому можливість надавати матеріальну допомогу в заявленому розмірі. Вказує, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка страждає на низку тяжких захворювань, у зв`язку з чим потребує постійного лікування. Інших близьких родичів, які могли б надавати їй матеріальну допомогу, не має.
5.У відповіді на відзив позивачка зазначає: що неповнолітня донька проживає разом з нею, на підтвердження чого подає акт з місця проживання.
Вказує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження утримання свої матері, вважає, що сам по собі пенсійний вік та наявність у неї захворювань не свідчить про надання утримання.
Позивачка зазначає, що малолітня ОСОБА_5 потребує спеціалізованого ортопедичного лікування, фізичної терапії та застосування ортопедичного корсету, витрати на що несе власно позивачка, у зв`язку з чим у період з лютого по червень 2026 року на лікування доньки понесла витрати у загальній сумі 56 500,00 грн. Лікування доньки продовжується, насьогодні вона забезпечує лікування очей малолітньої доньки, понесені витрати складають 4 100,00 грн.
Крім того здійснює матеріальне забезпечення повнолітньої доньки ОСОБА_6 , пов`язане з її навчанням, за останні 11 місяців перераховано доньці понад 52 000,00 грн. 
6.Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, повнолітня ОСОБА_4 , 21.07.2026 подала заяву, якою заперечувала проти доводів у відзиві відповідача. Зазначила, що власно позивачкою здійснюється повна фінансова підтримка, пов`язана з її навчанням. Відповідач не проявляє зацікавленості в її забезпечені, кошти, що перераховуються ним з місця роботи, є недостатніми для належного фінансування її навчання. Вказувала, що ознайомлена з позовом та відповіддю на відзив й документами на їх підтвердження, позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а розгляд справи провести в її відсутність,.
Інші процесуальні дії у справі.
7.Ухвалою від 09.06.2026 Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області відкрив провадження у справі, розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
8.Ухвалою від 29.07.2026 суд позовну заяву залишив без руху. На виконання ухвали суду та усунення недоліків позовної заяви позивачка 31.07.2026 подала заяву разом із додатками. 
9.Суд 03.08.2026 постановив ухвалу, якою продовжив розгляд справи.
10.Сторони та третя особа на судове засідання 10.09.2026 не з`явилися. У встановленому законом порядку повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Позивачка подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, скористався право відзиву на позовну заяву.
Третя особа, подав заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги позивача підтримала. 
11.Представник відповідача, адвокат Чернушенко В.Ю., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги, у судовому засіданні надав пояснення, зазначав, що вимоги відповідач визнає частково, в частині вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої Лілії, починаючи з 31.07.2026, тобто з тієї дати на яку складено акт щодо проживання малолітньої. Заперечував проти задоволення вимог про стягнення аліментів на користь повнолітньої, зазначав, що особа, яка звернулася із позовом у цій частині не може бути належним позивачем, позаяк дочка проживає окремо та має право самостійно звернутися з цим позовом.
Вважав, що тягар доказування в цій справі, що діти проживають із матір`ю, що батько спроможний надавати утримання в розмірі, на який претендує позивачка, тощо, лежить на позивачеві. 
Щодо проживання малолітньої Лілії вважав, що до дати складання акта щодо її проживання, дитина проживала за зареєстрованим місцем проживання, тобто з батьком, тому аліменти треба стягнути з 31.07.2026. Щодо спору про місце проживання дитини представникові не відомо.
Вказував, що представникові не відомо чи проживає повнолітня з батьком, відповідач такої інформації представникові не надавав. 
Також вказував, що відповідач здійснює свій обов`язок щодо утримання дітей, з його заробітної плати утримуються аліменти на обох дочок, що підтверджується довідкою з місця роботи відповідача, а також, що на утриманні відповідача є непрацездатна мати.
Виклад обставин справи, встановлених судом.
12.Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що:
13.Сторони перебували в шлюб, який розірвано рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.11.2024, цивільна справа №534/2208/24.
14.Позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є батьками повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .
15.Сторони також є батьками малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження чого свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 .
16.Згідно з актом КЖРЕП №1 від 31.07.2026 малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_10 безперервно за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації. 
17.Відповідно до витягу з реєстрації територіальної громади, сформованого 28.07.2026, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 15.03.2025.
18.Згідно з довідкою виконкому Горішньоплавнівської міської ради про зареєстрованих осіб від 26.06.2026 №20-11/2596 відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою із 15.03.2025 зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .
19. ОСОБА_4 навчається на 2-му курсі денної форми здобуття освіти з 01.09.2024 на факультеті філології, психології та педагогіки у Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». 
Навчається за кошти фізичних та/або юридичних осіб.
Наказ про зарахування від 12.08.2024 №824-ф,а. 
Орієнтовний термін навчання до 30.06.2028 (довідка №181-72 від 17.04.2026, видана Національним університетом «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка»).
20.Відповідно до довідки про доходи ТОВ «Славутич-Руда-Україна» від 25.06.2026 загальна сума доходів відповідача ОСОБА_3 за період з січня 2022 року по травень 2026 року становить 715 895,90 грн, з яких сплачена сума аліментів складає 187 800,03 грн.
21.Відповідач є сином ОСОБА_11 , 1943 року народження (свідоцтво про народження відповідача серії НОМЕР_3 ). ОСОБА_11 є пенсіонером за віком, пенсійне посвідчення видане 31.01.2005. Місце проживання відповідача зареєстроване разом із місцем проживання матері – ОСОБА_11 (довідка від 26.06.2026 №20-11/2596).
Норми права, які застосував суд. Висновки суду
22.Суд застосував норми права, що регулюють спірні правовідносини, проаналізував заяви по суті справи, дослідив подані учасниками докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дійшов таких висновків.
23.Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.
24.Відповідно до частини 9 статті 7 Сімейного кодексу України (далі – СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
25.Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
26.Стаття 26 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) визначає, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.  
Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (частини 1-3 статті 29 ЦК України).
27.Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
28.Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
30.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини 1,4 статті 77 ЦПК України).
31.Згідно з вимогами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
32.Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
33.Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
34.Згідно з частиною 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. 
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої Лілії в розмірі від доходу відповідача, суд доходить таких висновків.
35.Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
36.Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
37.За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 
3^-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 
3^-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 
4) інші обставини, що мають істотне значення. 
38.Суд зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України). 
39. Враховую обов`язок батьків утримувати дитину, встановлені судом обставини, зокрема стан здоров`я дитини, факт визнання відповідачем вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої у визначеному позивачем розмірі (пункт 11 цього рішення), суддя доходить висновку, що з відповідача на користь позивачки треба стягнути аліменти на утримання малолітньої Лілії в розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на дитину. 
40.Суддя не погоджується з доводами представника відповідача щодо визначення часу, з якого присуджуватимуться аліменти на дитину. Останній зазначає таким часом 31.07.2026, посилаючись на дату складання акта з місця проживання та відомості з довідки про зареєстрованих осіб від 26.06.2026 №20-11/2596.
З цього приводу суд зауважує, що визначальним при вирішення питання щодо місця проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років не є реєстрація місяця проживання, на чому помилково наполягає представник відповідача. 
З огляду на вимоги частини 2 статті 29 ЦК України, місцем проживання дитини у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона фактично проживає. А в разі наявності спору між батьками щодо місця проживання дитини, місце її проживання визначається органом опіки та піклування або судом.
41.Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_5 фактично постійно проживає із матір`ю ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_3 (пункти 16,17 цього рішення).
42.Відповідачем у встановленому порядку не спростовано, що його малолітня донька на час звернення позивача до суду з цим позовом фактично проживала з батьком або щодо наявності між батьками спору з приводу місця проживання дитини з матір`ю.
43.Зважаючи на це, аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_9 треба присудити від дня пред`явлення позивачем позову, з 05.05.2026.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_6 , яка продовжує навчання, суд зазначає таке.
44.Згідно з частиною 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
45.Частинами 2,3 статті 199 СК України визначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
46.Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 (далі – Постанова) обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 
1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 
2) продовження ними навчання; 
3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 
4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.
47.Отже умовами виникнення у батьків обов`язку утримувати повнолітню дитину до досягнення 23 років, законодавець визначає:
по-перше, продовження навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, 
по-друге, можливість надання такої допомоги батьками.
Припинення навчання є правовою підставою припинення права повнолітніх дочки, сина на утримання від батьків.
48.Згідно з пунктом 15 Постанови стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за нпозовною заявою.
49.Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) виснував, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, згідно з яким брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. 
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
50.У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. 
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). 
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
51.Предметом спору в цій частині є вимога позивачки до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі освіти, у частці від заробітку.
52.Аліменти просить визначити у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів).
53.При вирішенні спору стосовно обов`язку батьків утримувати повнолітню дитину, підлягають з`ясуванню питання, визначені в пункті 46 цього рішення. 
54.Зокрема, судом встановлено, що на дату пред`явлення позивачкою цього позову третя особа досягла віку, який перевищує 18 років (див пункт 14 цього рішення). 
55. ОСОБА_4 продовжує навчатися у вищому закладі освіти (див пункт 19 цього рішення).
55.У зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, зокрема, на оплату навчальної послуги, придбання підручників, проїзду до навчального закладу в місті Полтава.
56.Відповідач є працездатною особою, працевлаштований, має стабільний дохід (пункт 20 цього рішення), має законодавчо визначений обов`язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. 
57.У зв`язку з тим, що дочка продовжує навчання, останній зобов`язаний здійснювати її утримання разом із позивачем.
Перекладання відповідачем цього обов`язку виключно на іншого з батьків не ґрунтується на законі.
58.Встановлені обставини дозволяють суду дійти висновку про сукупність юридичних фактів, зазначених у частині першій статті 199 СК України, таких як: досягнення донькою необхідного віку; продовження нею навчання у вищому навчальному закладі; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
59.Поряд з цим зауважую, що позивачкою не надано доказів щодо обставин, які потрібно враховувати при визначенні розміру аліментів, зокрема вартості навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо.
60.При визначенні розміру аліментів суддя враховує наявність у відповідача іншої малолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментні обов`язки щодо неї, а також непрацездатної матері ОСОБА_11 , 1943 р.н. (статті 182,202 СК України).
61.Суд, зважаючи на вимоги частини 3 статті 199 СК України, знаходить безпідставними доводи відповідача щодо відсутності у позивача підстав звернення до суду з цим позову, позаяк відповідачем не доведено, що повнолітня проживає з ним та останній здійснює її утримання під час навчання у вищому навчальному закладі освіти.
62.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 статті 12 ЦПК України).
63.Зважаючи на викладене, враховуючи встановлені обставини, продовження третьою особою навчання, та, потребу у зв`язку з цим в матеріальній допомозі, наявність на утриманні відповідача ненадання відповідачем доказів щодо відсутності можливості надавати таку допомогу, суд доходить висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої. З відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/7 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.
Розподіл судових витрат.
64.Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
65.Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
66.У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір з відповідача не стягується.
67.Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина перша статті 191 СК України).
68.Згідно зі статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
69.Керуючись ст ст.182, 199-201 СК України, ст ст. 263-265,268,354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

1.Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, – задовольнити частково.
2.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Аліменти на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягувати щомісячно, починаючи з 05.05.2026 до повноліття дитини. 
3.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/7 частки заробітку (доходу) щомісячно, з 05.05.2026 і до закінчення нею навчання, але не довше ніж досягнення 23-х років.
4.В іншій частині позову відмовити.
5.Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. 
6.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
7.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
8.Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 .

Повне ім`я третьої особи: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_6 .

Суддя Марина МАЛЮК