ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 серпня 2026 року справа №200/6615/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Пивовар І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року (головуючий суддя І інстанції – Бабіч С.І.), складену в повному обсязі 21 травня 2026 року, у справі № 200/6615/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2025 року у справі № 200/6615/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 5001-41068256/5001-41068256-2025-1 від 12.08.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та здійснення страхових виплат ОСОБА_1 з 1 вересня 2022 року.
Рішення набрало законної сили 19.03.2026 року.
До Донецького окружного адміністративного суду 23.04.2026 року від представниці позивача (далі – заявник) у справі № 200/6615/24 надійшла заява про зміну способу та порядку виконання судового рішення, відповідно до якої просить змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2025 року у справі № 200/6615/25 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, встановивши новий спосіб виконання судового рішення:
стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з щомісячних страхових виплат з 01.09.2022 по 28.02.2026 в сумі 866423,40 грн.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року заяву представниці позивача про зміну способу виконання рішення суду у справі № 200/6615/25 задоволено.
Змінено спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2025 року у справі № 200/6615/25 в частині зобов`язання здійснення страхових виплат ОСОБА_1 з 1 вересня 2022 року на наступний - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період з 01.09.2022 року по 28.02.2026 року в загальному розмірі 866423,40 грн.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу в якій просило її скасувати та відмовити у задоволенні клопотання позивача про заміну способу виконання судового рішення.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що зміна способу виконання рішення суду із зобов`язання здійснити виплату заборгованості пенсійних виплат на стягнення конкретної суми цієї заборгованості з визначенням певного періоду, є зміною рішення по суті. 
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу (частина 9 статті 382-3 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною 3 статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Суд зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/6615/25 стосується страхових виплат, набрало законної сили. Вказане рішення залишається невиконаним.
Як зазначає Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в апеляційній скарзі, рішення суду є виконаним в частині поновлення страхових виплат.
Однак, судами встановлено, що у зв`язку з невиконання рішення суду від 28 жовтня 2025 року у справі № 200/6615/25 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості зі страхових виплат, більше двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є підстави для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з відповідача нарахованої суми заборгованості у розмірі 866 423,00 грн.
Зважаючи на тривале невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/6615/25 щодо виплати позивачу заборгованості по страховим виплатам, а також наявність обставин, що істотно ускладнюють його виконання, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу виконання цього рішення в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплатити заборгованість у розмірі 866 423,00 грн на стягнення цієї суми
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року у справі № 200/6615/25 – залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року у справі № 200/6615/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 серпня 2026 року. 

Судді А.В. Гайдар 
Е.Г. Казначеєв
І.В. Пивовар