ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"20" серпня 2026 р. Cправа № 902/744/26   
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.,
за участю представників:
позивача - Крук Єлизавета Григорівна (поза межами суду )
відповідача - Жуков Дмитро Олександрович (поза межами суду )
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи
за позовом: Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (вул. Автозаводська, 2, м. Київ, 04074)
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА-ТЕКСТ ПЛЮС" (вул. Замостянська, буд. 45, м. Ямпіль, Вінницька область, 24500)
про: стягнення 449 888,26 грн
В С Т А Н О В И В :
До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА-ТЕКСТ ПЛЮС" про стягнення 449 888,26 грн пені.
Ухвалою суду від 05.06.2026 відкрито провадження у справі №902/744/26 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.06.2026.
11.06.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" №б/н від 11.06.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 11.06.2026 забезпечено участь представника Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" - Пронякіна Є.В. в режимі відеконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
17.06.2026 на адресу суду надійшла заява представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА-ТЕКСТ ПЛЮС" №б/н від 17.06.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 18.06.2026 забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА-ТЕКСТ ПЛЮС" - Жукова Д.О. в режимі відеконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
В судовому зсіданні 23.06.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.07.2026.
Ухвалою суду від 24.06.2026 повідомлено відповідача про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
20.07.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 17.07.2026). Додатком до відзиву додано клопотання про поновлення строку на подання відзиву та ряд додаткових документів.
24.07.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" №б/н від 24.07.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 27.07.2026 забезпечено участь представника Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" - Крук Є.Г. в режимі відеконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
В судовому засіданні 29.07.2026 оголошено перерву до 20.08.2026, про що постановлено протокольну ухвалу.
20.08.2026 до суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив (б/н від 20.08.2026).
В судовому засіданні 20.08.2026 прийняли участь представники позивача та відповідача.
Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
16.01.2025 між Державним підприємством Міністерства оборони України "Державний оператор тилу", правонаступником якого є Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (Замовник, ДП "Агенція оборонних закупівель") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніка-Текст Плюс" (Постачальник, ТОВ "Ніка-Текст Плюс") укладено державний контракт (договір) про закупівлю № 543/01-25-РМ (Договір).
Відповідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Замовнику Куртка костюма утеплювача, вид 2 (ДК021:2015:35810000-5:Індивідуальне обмундирування) (Товар), найменування, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК яких визначені в Специфікації (Додаток №1) (номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель - ID: UA-2024-12-13-018807-a), а Замовник - прийняти та оплатити Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Отримувачами Товару за Договором є Об`єднані центри забезпечення Міністерства оборони України, до яких здійснюється постачання Товару (далі - ОТРИМУВАЧ) для задоволення нагальних потреб функціонування держави, забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів країни (п. 1.2 Контракту).
Відповідно до п. 1.4. цей Договір виконується в рамках виконання бюджетної програми КПКВК 2101020 "Забезпечення діяльності Збройних Сил України, підготовка кадрів і військ, медичне забезпечення особового складу, ветеранів військової служби та членів їхніх сімей, ветеранів війни" відповідно до:
1. Порядку використання державним підприємством Міністерства оборони України "Агенція закупівель у сфері оборони" коштів, передбачених у державному бюджеті для оборонних закупівель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2023 р. № 1142;
2. наказу Міністерства оборони України від 02.12.2023 № 716/нм "Про уповноваження державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція закупівель у сфері оборони" на виконання функції служби державного замовника у сфері оборони".
Валютою цього Договору є національна валюта України - гривня. Загальна ціна Договору та ціна за одиницю Товару за цим Договором визначається у Специфікації (Додаток № 1). Ціна Товару включає в себе ціну матеріалів, виробництва, транспортування та інші витрати, безпосередньо пов`язані з Товаром, схоронністю, збереженням, охороною, транспортуванням, перевіркою Товару на відповідність технічним вимогам, його лабораторним випробуванням, а також прибуток Постачальника. У ціну Товару включені всі витрати Постачальника, які він несе та може понести у зв`язку з виконанням обов`язків за Договором (п. 2.1 Договору).
Згідно п. 3.1 Договору розрахунок за Товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування Замовником коштів на поточний банківський рахунок Постачальника, вказаний у розділі 16 цього Договору, а у випадку здійснення Замовником передоплати - на не бюджетний рахунок, відкритий Постачальникомв органах Державної казначейської служби України відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 1070 "Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти".
Розрахунок за Товар здійснюється у строк, передбачений в Специфікації (Додаток №1), після його фактичного приймання Отримувачем на підставі належним чином оформлених Актів приймання Товару за умов відсутності будь-яких зауважень до Товару з боку Замовника та/або Отримувача та наявності документів до всіх партій товару, переданих Отримувачу, згідно переліку у пункті 6.7.
Датою оплати є дата списання грошових коштів з рахунку Замовника (п. 3.2 Договору).
За змістом п. 4.1 Договору Постачальник зобов`язаний здійснити поставку Товару за цим Договором у строк, визначений Замовником у заявці на поставку складеній Замовником за формою, визначеною у Додатку №2 до цього Договору (заявка на поставку Товару), але у будь-якому випадку не пізніше строку, визначеного у Специфікації (Додаток № 1). Дострокова поставка Товару Постачальником допускається за погодженням із Замовником. У разі відсутності погодження від Замовника, приймання Товару може бути призупинене до дати, яка вказана у заявці на поставку Товару та/або дати погодженої із Замовником.
У разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) Товару, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотка від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) Товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором за кожен повний день прострочення виконання таких зобов`язань, включаючи день виконання порушеного зобов`язання. За порушення строку поставки Товару понад 20 (двадцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни Товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії Товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими) (п. 8.2 Договору).
Договір вважається укладеним і набирає чинності після його підписання Сторонами та дії протягом строку, вказаного в Специфікації (Додаток № 1) (п. 13.1 Договору).
Також до договору між сторонами погоджено ряд Додатків, зокрема: Додаток № "Специфікація"; Додаток № 2 "Форма, за якою має складатись заявка на поставку"; Додаток № 3 "Вимоги до Товару та порядок здійснення контролю за якістю Товару"; Додаток № 3.1 "Зразок ярлика контрольного зразка Товару"; Додаток № 3.2 "Зразок листа-запрошення"; Додаток № 3.3 "Зразок оголошення"; Додаток № 3.4 "Графік виробничого процесу виготовлення Товару"; Додаток № 3.5 "Акт, складений за результатами перевірки фактичної відповідності Постачальника заявленим виробничим потужностям"; Додаток № 4 "Форма, за якою має складатись акт приймання товару"; Додаток № 5 "Санкційні застереження".
11.03.2025 між сторонами підписано Додаткову угоду № 1 за змістом якої сторонами викладено пункт 1 та пункт 3 Додатку №1 до Договору у новій редакції.
Пунктом 5 Специфікації, яка є Додатком № 1 до Договору сторони погодили поставку Товару в загальній кількості 93 500 штук, з яких: 15 000 штук з терміном поставки до 31.03.2025; 25 000 штук з терміном поставки до 30.06.2025, 53 500 штук з терміном поставки до 30.09.2025.
Згідно з заявки на поставку № R000926 від 17.01.2025, що направлена 17.01.2025, Постачальник за умовами Договору зобов`язаний поставити "Куртка костюма утеплювача, вид 2" у загальній кількості 15 000 штук до 31.03.2025 включно; за заявкою № R000927-1 від 17.01.2025, що направлена 17.01.2025 - 17 500 штук до 30.06.2025 включно; за заявкою № R000928-1 від 17.01.2025, що направлена 17.01.2025 - 37 460 штук до 30.09.2025 включно; за заявкою № R000927-2 від 06.03.2025, що направлена 06.03.2025 - 7 500 штук до 30.06.2025 включно; за заявкою № R000928-2 від 28.05.2025, що направлена 28.05.2025 - 16 040 штук до 30.09.2025 включно.
Відповідно до Актів приймання товару відповідач поставив товар:
- за заявкою № R000926 від 17.01.2025 про поставку 15 000 штук Товару із кінцевою датою поставки 31.03.2025: Актом приймання товару №102 від 21.03.2025 відповідач поставив товар у кількості 3 700 одиниць (штук) товару на суму 4 546 560,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №103 від 24.03.2025 відповідач поставив товар у кількості 1 280 одиниць (штук) товару на суму 1 572 864,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №49 від 18.04.2025 відповідач поставив товар у кількості 3 920 одиниць (штук) товару на суму 4 816 896,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №50 від 18.04.2025 відповідач поставив товар у кількості 6 100 одиниць (штук) товару на суму 7 495 680,00 грн (з ПДВ).
- за заявками № R000927-1 від 17.01.2025 та № R000927-2 від 06.03.2025 про поставку у сумі 25 000 штук Товару із кінцевою датою поставки 30.06.2025: Актом приймання товару №199 від 24.06.2025 відповідач поставив товар у кількості 9 900 одиниць (штук) товару на суму 12 165 120,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №208 від 26.06.2025 відповідач поставив товар у кількості 2 100 одиниць (штук) товару на суму 2 580 480,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №212 від 27.06.2025 відповідач поставив товар у кількості 5 800 одиниць (штук) товару на суму 7 127 040,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №235 від 04.07.2025 відповідач поставив товар у кількості 6 900 одиниць (штук) товару на суму 8 478 720,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №241 від 09.07.2025 відповідач поставив товар у кількості 300 одиниць (штук) товару на суму 368 640,00 грн (з ПДВ).
- за заявками № R000928-1 від 17.01.2025 та № R000928-2 від 28.05.2025 про поставку у сумі 53 500 штук Товару із кінцевою датою поставки 30.09.2025: Актом приймання товару №348 від 02.09.2025 відповідач поставив товар у кількості 4 400 одиниць (штук) товару на суму 5 406 720,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №386 від 19.09.2025 відповідач поставив товар у кількості 20 880 одиниць (штук) товару на суму 25 657 344,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №404 від 26.09.2025 відповідач поставив товар у кількості 11 920 одиниць (штук) товару на суму 14 647 296,00 грн (з ПДВ); Актом приймання товару №427 від 03.10.2025 відповідач поставив товар у кількості 16 300 одиниць (штук) товару на суму 20 029 440,00 грн (з ПДВ).
З урахуванням зазначених поставок відповідачем прострочено строки поставки за наступними актами: Актами приймання товару № 49 та №50 від 18.04.2025 року (на 18 днів); Актом приймання товару №241 від 09.07.2025 року (на 9 днів).
12.05.2025 позивачем на адресу відповідача надіслано повідомлення-вимогу (вих. №2165/3352/06-2025) щодо сплати неустойки.
25.05.2026 позивачем направлено уточнення до повідомлення-вимоги про стягнення штрафних санкцій (вих №22.3-14640).
29.07.2025 позивачем повторно надіслано вимогу (вих. №2165/5280/06-2025) щодо сплати неустойки. Однак повідомлення-вимоги залишені без реагування.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що не заперечує, з приводу того частина товару була прийнята після визначеного договором строку. Разом з тим заявлена до стягнення сума, на думку відповідача, є неспівмірною наслідкам такого порушення.
Відповідач стверджує, що спірний товар фактично поставлено і прийнято; за актами приймання товару № 49 № 50 від 18.04.2025 сторони зафіксували, що не мають претензій одна до одної за кількістю і якістю; позивачем не доведено понесення збитків; прострочення першої партії було зумовлене тривалим проведенням лабораторних випробувань, аварійним відключенням електроенергії 20.03.2025, виходом з ладу розкрійного комплексу, при цьому до настання кінцевого строку поставки відповідач повідомив замовника про ці обставини (заява вих. № 27/0003 від 23.07.2025).
З урахуванням чого відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій і стягнути 44 988,83 грн. У решті вимог про стягнення штрафних санкцій - відмовити.
У відповіді на відзив позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд задоволити позов.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Згідно зі статтею 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).
Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 449 888,26 грн пені.
Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.
У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Пунктом п. 8.2 Договору у разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) Товару, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотка від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) Товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором за кожен повний день прострочення виконання таких зобов`язань, включаючи день виконання порушеного зобов`язання. За порушення строку поставки Товару понад 20 (двадцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни Товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії Товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими) 
Судом установлено, що нарахування пені здійснено відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства України.
Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми пені судом помилок не виявлено.
Згідно з ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 слідує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.
Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Таким чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки та відсотків річних є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки та відсотків річних.
Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та відсотків річних та розмір, до яких вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
Отже, приймаючи рішення про зменшення розміру пені суд взяв до уваги такі обставини позивачем не подано доказів, які підтверджують факт понесення збитків в зв`язку з простроченням виконання зобов`язання відповідачем.
Судом враховано правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Аналогічної позиції стосовно застосування приписів ст.551 ЦК України дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 12.12.2018 у справі №921/110/18, від 14.01.2019 у справі №925/287/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, Велика Палата Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.
Тому суд вважає, що з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, наявні достатні правові підстави для зменшення розміру пені на 50% і таким чином стягненню підлягає 224 944,13 грн пені. У задоволенні 224 944,13 грн пені слід відмовити.
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Як роз`яснено в пункті 4.3. постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21 лютого 2013 року, у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
На підставі викладеного та відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.
Керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236,238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА-ТЕКСТ ПЛЮС" (вул. Замостянська, буд. 45, м. Ямпіль, Вінницька область, 24500, код - 42949778) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (вул. Автозаводська, 2, м. Київ, 04074, код - 44725823) 224 944,13 грн пені та 5 398,66 грн витрат на сплату судового збору.
У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА-ТЕКСТ ПЛЮС" на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" 224 944,13 грн пені відмовити. 
Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.
Примірник повного рішення суду надіслати сторонам в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі "Електронний суд", відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).
Апеляційна скарга подається відповідно до ст.256,257 ГПК України.
Повне рішення складено 31 серпня 2026 р.

Суддя Маслій І.В. 

віддрук. прим.:
1 - до справи