Справа № 689/300/26
2/689/353/26 
РІШЕННЯ
Іменем України
22.07.2026 року селище Ярмолинці 

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді – Шевчик О.М.,
за участю:
секретаря судового засідання – Фурман Н.Л.,
представника відповідача – Чухась М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні селища Ярмолинці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

ТОВ « ФК «Кредит Капітал» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №7349423 від 08.12.2023 року в розмірі 61 187,10 грн, понесених судових витрат в розмірі 2 662,40 грн, та витрат на надання правової допомоги в розмірі 8 000 грн. 
На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 08.12.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №7349423 в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора.
26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №105-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до  ОСОБА_1 за Кредитним договором №7349423 від 08.12.2023 року.
Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №7349423 від 08.12.2023 року в розмірі 61 187, 10 грн, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту – 17 400 грн, за відсотками – 42 047,10 грн, за комісією 1 740 грн, а також стягнути понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 662,40 грн, та витрати на надання правової допомоги в розмірі 8 000 грн.
В судове засідання представник ТОВ «ФК «Кредит Капітал» не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що позивач не надав доказів укладення договору, послідовність дій, зазначена в заяві на отримання кредиту є нелогічною, надані позивачем документи не підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором і відповідач не мав відносин із ТОВ «Мілоан». Також представник відповідача просила, у разі задоволення позову, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 08.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №7349423 в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора.
Згідно з умовами договору, сума кредиту становить 17 400 грн, загальний строк, на який надається кредит, 105 днів з 08.12.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, поточний період складає 90 днів, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду – 3 523,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,35% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду – 54 810 грн, які нараховуються за ставкою 3,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с.7-12).
Вказаний кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується п.6 Договору, анкетою-заявю на кредит №7349423 від 08.12.2023 та довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію  ОСОБА_1 (а.с.13-15).
Враховуючи наведене, суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що відповідач не укладав зазначеного кредитного договору. 
26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №105-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до  ОСОБА_1 за Кредитним договором №7349423 від 08.12.2023 року(а.с.18 зворот-23).
На підтвердження оплати за договором відступлення прав вимоги №105-МЛ від 26.04.2024 року, позивачем надано Платіжну інструкцію №1401 від 26.04.2024 про перерахування відповідних коштів на рахунок ТОВ «Мілоан» (а.с.29).
Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26.04.2024 року, у ньому під №2467 міститься вимога щодо ОСОБА_1 відповідно до Договору №7349423 від 08.12.2023 року в розмірі 61 187,10 грн, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту – 17 400 грн, за відсотками – 42 047,10 грн та за комісією – 1 740 грн (а.с.29 на звороті).
Таким чином, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 105-МЛ від 26.04.2024 року.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що відсутні докази перерахування відповідачу кредитних коштів, оскільки згідно з платіжним дорученням 117204142 від 08.12.2023, здійснено переказ коштів ОСОБА_1 на карту НОМЕР_1 в сумі 17 400,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 7349423 (а.с.16).
При цьому, відповідно до п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 *31.
Крім того, відповідно до інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» емітовано карту № НОМЕР_3 . Відповідно до виписки за договором №б/н за період 08.12.2023 – 15.12.2023, на вказаний картковий рахунок 08.12.2023 зараховано грошові кошти у сумі 17 400,00 грн; деталі операції – виплата кредиту ОСОБА_2 (а.с.71-72).
Також суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що останній не укладав кредитного договору, оскільки стороною відповідача не надано доказів звернення до правоохоронних органів щодо вчинення невідомими особами шахрайських дій з приводу використання його персональних даних та не надано доказів звернення до АТ КБ «ПриватБанк» щодо безпідставного зарахування 08.12.2023 на його карту НОМЕР_1 коштів у сумі 17 400,00 грн.
Щодо стягнення заборгованості за відсотками, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який на час розгляду справи триває.
Отже, пільги передбачені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», в тому числі щодо звільнення від сплати відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань, розповсюджуються на всіх військовослужбовців без виключення, з 18.03.2014 і до закінчення особливого періоду, тобто і на час ухвалення даного рішення суду.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 виданим 24.01.2024 (а.с.78). 
Таким чином, станом на час ухвалення судом даного рішення, на відповідача поширюються пільги, передбачені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», в тому числі щодо відсутності обов`язку щодо сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань.
Щодо стягнення заборгованості за комісією, суд виходить з наступного.
Відповідно до п 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 1 740 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Відповідно Розділу «Терміни та визначення» Договору про споживчий кредит №7349423 від 08.12.2023, комісія за надання кредиту – це одноразова винагорода, що сплачується позичальником за підготовку, організацію та надання Кредитодавцем фінансової послуги (кредиту), та встановлена в п.1.5.1 цього Договору.
Як вбачається з правової позиції, викладеної у Постанові ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 Постанови ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17).
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено правомірність вимог щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом та комісії, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №7349423 від 08.12.2023 в розмірі 17 400,00 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту. 
В задовленні решти позовних вимог слід відмовити.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Представником позивача до закінчення розгляду справи по суті було подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн, а саме, надано: договір про надання правової допомоги № Д/15935 від 12 лютого 2026 року, укладений між ТОВ « ФК «Кредит Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; ордер; детальний опис наданих послуг до Акту Д/15935 від 12 лютого 2026 року за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року; Акт № Д/15935 від 12 лютого 2026 року про надання послуг (правової (правничої) допомоги) від 12.02.2026 року. Згідно з Актом Д/15935 від 12 лютого 2026 року про надання послуг (правничої допомоги) від 12.02.2026, вартість цих послуг складає 8 000,00 грн (а.с.33-34).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи заяву представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, складності даної справи, враховуючи принцип розумності розміру витрат на правничу допомогу, а також те, що представник позивача безпосередньо не брав участі в судових засіданнях, суд вважає, що витрати відповідача на правничу допомогу слід зменшити до 5 000,00 грн.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 274,40 грн.
Згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, позов задоволено на 28,43 % (17 400 грн х 100 % : 61 187,10 грн), тому позивачу слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України судовий збір в розмірі 756,92 грн (28,43 % х 2 662,40 грн. : 100 %).
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, IBAN НОМЕР_6 , в АТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614)заборгованість за кредитним договором № 7349423 від 08.12.2023 року у розмірі 17 400 (сімнадцять тисяч чотириста) гривень, яка є заборгованістю за тілом кредиту.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, IBAN НОМЕР_6 , в АТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614)2 274 (дві тисячі двісті сімдесят чотири) гривні 40 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Компенсувати позивачу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок № 1, корпус № 28; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 35234236; НОМЕР_6 , банк отримувача – АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614), з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 756 грн 92 коп.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчик О.М.