єдиний унікальний номер справи 546/389/26
номер провадження 2/546/516/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., представника позивача –Тищенка А.О., відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

установив:

У квітні 2026 року представник позивача звернувся до суду із даним позовом у якому зазначив, що позивачем надаються послуги з централізованого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до публічного договору приєднання.
Рішенням Полтавської обласної ради від 14.10.2022 №482 Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Решетилівське підприємство «Водоканал» реорганізовано шляхом приєднання до «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ». Встановлено, що Позивач є правонаступником усього майна, прав та обов`язків реорганізованого шляху приєднання Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Решетилівське підприємство «Водоканал». Рішення від 14 жовтня 2022 року у відкритому доступі знаходиться на офіційному сайті Полтавської обласної ради у відкритому доступі за електронною адресою: https://oblrada-pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/482.pdf.
7 лютого 2023 року виконавчий комітет Решетилівської міської ради затвердив нормативи питного водопостачання та норми водоспоживання на території Решетилівської міської територіальної громади при відсутності засобів обліку.
24 січня 2024 року Відповідач подала до Підприємства заяву-приєднання до договору приєднання позивача. Житлове приміщення споживача не обладнано вузлами розподільного обліку централізованого водопостачання. Отже, обсяг споживчих послуг розраховується відповідно до норми споживання «з водопроводом і каналізацією, без ванн з газопостачанням» (без централізованого водовідведення), які встановлені рішеннями місцевої виконавчої влади (пункт 29 договору Приєднання). 
Відповідач користується послугами з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, але оплата здійснюється нерегулярно. Остання оплата у розмірі 1000,00 гривень була проведена у травні 2023 року За результатами за період з березня 2021 року до грудня 2024 року у Споживача виникла заборгованість у розмірі 29237,17 грн.
04.09.2024 року Споживач був відключений від системи централізованого водопостачання для борги. 04.12.2024 за адресою: с. Сухорабівка, вул. Центральна, 15 представниками КП «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» було виявлено самостійне підключення до системи централізованого водопостачання за допомогою гумового рукава, що зафіксовано відповідним актом. Обсяг водопостачання у такому випадку визначається на підставі пункту 6 розділу IV Правил користування системами централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27.06.2008 року. Відповідачу була направлена претензія №2638 з рахунком №131 та за грудень 2024 року було нараховано вхідний борг у розмірі 15934,73. Споживача було повторно відключено від централізованої мережі водопостачання.
Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просив стягнути з відповідачки 29237,17 грн заборгованість за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (в тому числі плати за абонентське обслуговування), 5101,52 грн інфляційних втрат та 1710,22 грн 3% річних. 

Процесуальні дії по справі та позиція сторін 

Ухвалою судді від 14.04.2026 позов було залишено без руху.
Провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 20 квітня 2026 року та призначене судове засідання на 18 травня 2026 року.

У судове засідання 18 травня 2026 року представник позивача – Тищенко А.О. не з`явився, до суду надіслав заяву про проведення судового засідання за його відсутності. 
Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що домоволодіння по АДРЕСА_1 дійсно по документах належить їй, однак у вказаному домогосподарстві проживає родина її сестри ОСОБА_2 на підставі договору оренди від 08.09.2010. А тому заборгованість має бути стягнена саме із ОСОБА_2 , а не з неї. 
Для надання можливості відповідачці направити позивачу копію договору оренди судове засідання було відкладено на 16 липня 2026 року.

14 липня 2026 року від представника позивача – ОСОБА_3 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких він зазначив, що поштовим зв`язком до КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» 21 травня 2026 року надійшов лист Укрпошти № 3840001600620 з договором оренди № 3 від 08 вересня 2010 року з якого вбачається, що Відповідач у справі – ОСОБА_1 здала в оренду житлове приміщення в селі Сухорабівка Решетилівського району Полтавської області громадянці ОСОБА_2 . Однак Оскільки ОСОБА_2 не укладала з КП ПОР “ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ” договору про надання послуг централізованого водопостачання у будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а Відповідач у справі не надавала згоди на укладення такого договору вважаємо, що підстави для залучення до участі у справі ОСОБА_2 , у якості співвідповідача, відсутні (а. с. 81).

У судовому засіданні 16 липня 2026 року представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав та просив його задовольнити. 
Відповідачка ОСОБА_1 зазначила, що дійсно є власником будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . Проте у даному будинку вона не проживає та проживала, а живуть там ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким вона продала даний будинок. У 2024 році їм відключили водопостачання, але вона там присутня не була. Про самовільне відключення їй нічого не відомо. Вона просила представника позивача залучити їх до участі у справі, однак їй було відмовлено. Вважає, що належними відповідачами у даній справі є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На запитання суду відповіла, що договору купівлі – продажу будинку немає, оскільки він був проданий неофіційно. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом
7 лютого 2023 року виконавчий комітет Решетилівської міської ради затвердив нормативи питного водопостачання та норми питомого водоспоживання населення Решетилівської міської територіальної громади при відсутності квартирних засобів обліку води (а. с. 14- 15).
24 січня 2024 року відповідачка ОСОБА_1 підписала заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Адреса приміщення споживача: АДРЕСА_1 , кількість осіб, які фактично користуються послугами – 4 (а. с. 13). 
Згідно з копією акту на відключення водопостачання (водовідведення) від 04.12.2024 у домогосподарстві ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 було проведено роботи по від`єднанню повторного самовільного підключення до мережі гумово - тканинним рукавом діаметром 32. Установка металевої глушки діаметром 32 (а. с. 21).
Відповідно до копії акту від 04.12.2024, складеного працівниками КП ПОР «Полтававодоканал», при обстеженні 04.12.2024 питання відключення від центральної мережі було виявлено 04.12.2024 під час ліквідації витоку води за адресою: АДРЕСА_1 , що споживач ОСОБА_1 після від`єднання його домогосподарства від центральної мережі у вересні 2024 року за борги самовільно приєднався до мережі централізованого водопостачання за допомогою гумотканинного рукава діаметром 32 мм (а. с. 22).
У листі КП ПОР «Полтававодоканал» від 26.12.2024 №2638 до ОСОБА_1 , зокрема зазначено, що 05.12.2024 слюсарями АВР та контролерами Решетилівської дільниці КП ПОР «Полтававодоканал» під час ліквідації витоку води за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено самостійне приєднання до систем централізованого питного водопостачання. Даний абонент був від`єднаний від централізованої мережі питного водопостачання 04 вересня 2024 року за борги. З урахуванням викладеного, здійснивши розрахунок за формулою у листі зазначено, що заборгованість за самовільне підключення до мережі водопостачання складає 15851,73 грн (а. с. 23). Указаний лист було направлено ОСОБА_1 31.12.2024 рекомендованим листом (а. с. 25). 
Додатком до листа є рахунок № 131 від 26.12.2024 на 15851,73 грн (а. с. 24). 
Згідно з довідкою про стан розрахунків за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2021 по 31.12.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 відкрито на ОСОБА_1 , відповідачка користувалася послугами, наданими позивачем, про що свідчить часткова оплата заборгованості за надані послуги у серпні 2022 року у сумі 1000,00 грн та у травні 2023 року у сумі 1000,00 грн. Загальна сума заборгованості за указаний період становить 29237,17 грн (а. с. 12). 
Відповідачкою ОСОБА_1 на підтвердження своїх доводів було надано копію договору №3 від 08.09.2010, укладеного між домовласником ОСОБА_1 та наймачем ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 надає ОСОБА_2 кімнату житловою площею 25,00 кв. м. на постійно. Пунктом 3 цього договору встановлено, що за здачу кімнати наймач зобов`язується оплатити ---- грн в місяць. Договір посвідчений секретарем Сухорабівської сільської ради Миколаєнко О.І. та зареєстрований в реєстрі за №121, 121 (а. с. 61).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 цього Закону до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
За приписами пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Приписами частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Судом було установлено, що між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 існують договірні відносини щодо послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки підприємство надавало послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачка такі послуги прийняла та від їх отримання не відмовлялася. Про дану обставину зазначає в позовній заяві представник позивача та не оспорюється відповідачкою, яка будь-яких доказів на спростування даних обставин до суду не подала.

Щодо стягнення заборгованості за самовільне підключення суд звертає увагу на наступне.
Статтею 46 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що особи, винні у самовільному підключенні споживачів до об`єктів та систем питного водопостачання і водовідведення притягаються до відповідальності згідно із законами України.
Згідно пункту 1 розділу ІV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 за № 190 (далі - Правила № 190) не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).
Згідно з положеннями пункту 2 розділу IV Правил № 190 самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення без укладання із виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення договору про надання таких послуг; самостійне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення.
Пунктом 6 розділу IV Правил № 190 передбачено, що у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води.
Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб.
Пунктом 4 розділу І Правил № 190 передбачено, що замовник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення - це споживач або суб`єкт господарювання, який має намір здійснити будівництво або реконструкцію об`єкта будівництва з подальшим його приєднанням до систем централізованого водопостачання та водовідведення.
Стаття 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» дає визначення поняття споживач, а саме: споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.
За приписами статті 2 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» дія цього Закону поширюється на всі суб`єкти господарювання, що виробляють питну воду, а також на споживачів питної води.
Відповідно до частини першої 1 статті 47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» підприємствам питного водопостачання та централізованого водовідведення, яким заподіяно шкоду юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання та централізованого водовідведення, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання та централізованого водовідведення або шляхом забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до закону.

Суд зазначає, що обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, відповідач не спростував, доказів зворотного не надав. Відповідачкою також не було надано доказів того, що нею оспорювались в судовому порядку питання щодо неналежного складання позивачем акта, питання визначення розміру коштів, належних до оплати чи правомірності відключення від водопостачання.
За таких умов суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 29233, 17 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідачки ОСОБА_1 на укладений договір оренди між нею ОСОБА_2 суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.
У свою чергу, відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала того, що вона є власником домоволодіння, у якому було виявлено самовільне підключення до централізованого водопостачання та водовідведення.
Відповідно до статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із статтею 815 ЦК України наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла (стаття 820 ЦК України).
Як було установлено судом заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення 24 січня 2024 року було підписано саме відповідачкою ОСОБА_1 . Будь – яких договорів про надання житлово – комунальних послуг, які були б укладені ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
У свою чергу надана відповідачкою ОСОБА_1 копія договору оренди №3 від 08.09.2010, укладеного між домовласником ОСОБА_1 та наймачем ОСОБА_2 , не містить умов щодо обов`язку наймача по сплаті орендної плати. Так само у договорі не передбачено плату за користуванням житлом. Крім того, зі змісту указаного договору вбачається, що він стосується лише кімнати житловою площею 25 кв. м., а не всього домоволодіння. 
Положеннями частин першої, другої, четвертої статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. 
За таких умов саме на відповідачку ОСОБА_1 , як на власника указаного вище домоволодіння, покладено обов`язок по недопущеннюпорушення правил користування системами питного водопостачання та централізованого водовідведення.
При цьому суд звертає увагу, що у разі доведення відповідачкою того, що самовільне приєднання до систем централізованого питного водопостачання було здійснено саме користувачами належного їй домоволодіння, то вона не позбавлена можливості стягнути із зазначених користувачів сплачену нею суму заборгованості шляхом подачі окремого позову. 

Крім цього позивачем заявлено вимогу про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 01.04.2021 року по 31.03.2026.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).
Уразі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17).
Тобто, на дані правовідносини також поширюється норма статті 625 ЦК України, а тому позивач має законне право на стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.
У зв`язку із цим позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 5101,52 грн та трьох процентів річних у сумі 1710,22 грн також підлягають до задоволення.
Щодо судових витрат 
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції кредитового переказу коштів №34565 від 16 квітня 2025 року установлено, що позивачем було сплачено 302,80 грн судового збору (а. с. 1).
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів №27188 від 17 червня 2024 року позивачем було сплачено 302,80 грн судового збору (а. с. 2).
Також відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 02.03.2026 №42967 позивачем було сплачено 2056,80 грн судового збору.
Всього позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір на загальну суму 2662,40 грн.
Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі, то з відповідача у відповідності до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2662,40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 89, 263-265, 272-273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення та за самовільне користування послугами централізованого постачання холодної води в сумі 29237 гривень 17 копійок, 1710 гривень 22 копійки - три проценти річних та 5101 гривня 52 копійок - інфляційних втрат, а всього – 36048 (тридцять шість тисяч сорок вісім) гривень 91 копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Відомості про учасників справи:

Позивач – Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», місцезнаходження: вул. Пилипа Орлика, 40 - А, м. Полтава, 36020, ІКЮО в ЄДРПОУ - 03361661.
Представник позивача - Тищенко Анатолій Олександрович, адреса: вул. Садова, 32, сел. Безруки Харківської області, РНОКПП - НОМЕР_2 .
Відповідачка – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 16 липня 2026 року.

Суддя Ю.В. Зіненко