Справа № 373/200/26
Провадження № 2/373/741/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2026 року        м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області 
під головуванням судді     Свояка Д.В.
розглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:
Представниця позивача звернулася до суду з вимогами: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022 у розмірі 7420,00 грн; стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.05.2022 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір №03.02.2022-100003841, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3500,00 грн строком на 42 дні зі сплатою процентів за ставкою «Економ» (2%) та «Стандарт» (3%).
Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, через що утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 7420,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 3500,00 грн, заборгованість за відсотками – 3920,00 грн.
У відзиві на позов відповідач заперечує факт укладення ним вказаного кредитного договору та використання одноразового ідентифікатора при його підписанні. Просить витребувати у ТОВ «Споживчий центр» докази, які мають значення для правильного вирішення справи.
У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень чи спростування доводів позивача не надає. Позивачем же надано належні, достатні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог. Кредитний договір був укладений в електронній формі у відповідності до вимог чинного законодавства України. Договір був підписаний одноразовим ідентифікатором, який був направлений на номер телефону, вказаний відповідачем, який, в свою чергу, будь яких заперечень з приводу належності йому цього номеру чи втрати телефону не висловив. Зазначає про надання належних доказів на перерахування кредитних коштів. Вважає, що загальні витрати за кредитним договором є співмірними із сумою отриманого кредиту та строком кредитування. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування позивачем здійснено не було.
У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що договорів із позивачем не укладав та коштів не отримував. Додані до позову докази не підтверджують отримання ним кредитних коштів та ідентифікації його особи, як сторони договору.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі: 
Ухвалою суду від 27.01.2026 відкрито провадження в цій справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 
02.02.2026 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов.
16.02.2026 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив.
16.02.2026 через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою від 14.04.2026 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів.
Судом встановлено наступні обставини:
Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідачем у справі є ОСОБА_1 , предмет позовних вимог – стягнення заборгованості за кредитним договором №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022 у розмірі 7420,00 грн.
До позову додані копії пропозиції про укладення кредитного договору, заявки, паспорта споживчого кредиту, додатку до анкети позичальника, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, підтвердження укладення кредитного договору №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022. 
Позичальником за кредитним договором №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022 є ОСОБА_2 . За умовами договору позикодавець зобов`язувався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 8760,00 грн строком на 42 дні. Процентна ставка протягом строку кредитування складає 0%.
Додатки до вказаного договору містять заяву про перекредитування, у якій позичальник просить зарахувати вимогу про видачу суми кредиту у розмірі 8760,00 грн за кредитним договором №26.05.2022-010000026 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 8000,00 грн та про сплату процентів у розмірі 1760,00 грн за кредитним договором №29.01.2022-100003941 від 26.05.2022.
Також до позову додані копії пропозиції про укладення кредитного договору, заявки, паспорта споживчого кредиту, додатку до анкети позичальника , таблиці обчислення загальної вартості кредиту, підтвердження укладення кредитного договору №03.02.2022-100003841 від 26.05.2022, позичальником відповідно до якого є ОСОБА_1 , сума кредиту – 3500,00 грн, строк кредитування – 42 дні, процентні ставки «Економ» та «Стандарт» – 2% та 3% відповідно.
Додатки до договору №03.02.2022-100003841 від 26.05.2022 містять заяву про перекредитування , у якій позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 3500,00 грн за кредитним договором №03.02.2022-100003841 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 3500,00 грн за кредитним договором №03.02.2022-100003841 від 26.05.2022
Також до позову додані копія квитанції сервісу онлайн платежів «LiqPay», у якій зазначено про успішне перерахування коштів у розмірі 3500, 00 грн за кредитним договором №03.02.2022-100003841.
До позову також доданий розрахунок заборгованості за кредитним договором №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022, у якому зазначений розмір заборгованості станом на 06.01.2026 у розмірі 7420,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 3500,00 грн, заборгованість за відсотками – 3920,00 грн.
Норми права, застосовані судом:
Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Як вбачається з ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦРК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування
Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінка аргументів сторін, доказів.
З прохальної частини позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022, укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 .
Разом з тим, у тексті позовної заяви йде мова про укладений між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитний договір №03.02.2022-100003841 від 26.05.2022.
До позову додані копії заявки та підтвердження на укладення кредитного договору №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022, у яких позичальником зазначений  ОСОБА_2 . Будь-яких посилань на кредитний договір №03.02.2022-100003841 від 26.05.2022 цей договір не містить.
Також додані копії заявки та підтвердження на укладення кредитного договору №03.02.2022-100003841 від 26.05.2022, у яких позичальником зазначено ОСОБА_1 та який, в свою чергу, також не містить посилань на зазначений вище кредитний договір №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022.
Додана до позову квитанція сервісу онлайн платежів «LiqPay» підтверджує перерахування коштів за кредитним договором №03.02.2022-100003841 від 26.05.2022, розрахунок же заборгованості поданий до договору №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022.
З огляду на вищевказане, зважаючи на те, що позовна заява містить одночасно дані про два кредитні договори, один з яких жодним чином не стосується особи відповідача; додані до позову докази містять відомості, які стосуються обох договорів; зважаючи на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що обставини виникнення у відповідача зобов`язань перед позивачем за кредитним договором №26.05.2022-010000026 від 26.05.2022, про який йде мова у прохальній частині позову, та порушення його прав, за захистом яких мало місце звернення до суду, не підтверджується належними та достатніми доказами, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 263 – 265 ЦПК України, суд

ухвалив
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повні найменування сторін та інших учасників справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032;
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. В. Свояк