Справа № 367/7924/26
Провадження №3/367/1814/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

10 липня 2026 року          місто Ірпінь 

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., за участі особи, стосовно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , якій роз`яснено положення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, потерпілого ОСОБА_2 , якому роз`яснено положення статті 269 КУпАП,
вивчивши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №2 Бучанського РУПГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за статтею 124 КУпАП, -
установив:
до Ірпінського міського суду Київської області надійшла справа з протоколом (серія АДД №805717) про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний матеріал передано для розгляду судді Білогруд О.О. 
У судовому засіданні 10.07.2026 ОСОБА_1 провину визнала у повному обсязі та підтвердила обставини зазначені у протоколі від 16.06.2026 та схемі місця ДТП від 16.06.2026.
У судовому засіданні 10.07.2026 потерпілий ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких зазначено таке. 16.06.2026, близько 16:00 ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Тоуоtа Auris, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись повільно по вулиці Доківська у селищі Коцюбинське в межах своєї смуги руху та з урахуванням дорожньої обстановки. Під час руху відчув удар в ліву задню бокову частину свого автомобіля, відразу зупинився і вийшов, побачивши транспортний засіб Hyundai Kona, номерний знак НОМЕР_2 , який виконав маневр руху заднім ходом в напрямку його смуги руху та здійснив зіткнення з його автомобілем. При цьому, водійка транспортного засобу Hyundai Kona, не переконалась в безпечності такого маневру, не надала перевагу транспортному засобу Тоуоtа Auris, який вже рухався по проїзній частині та допустила зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_2 . При цьому, як зазначає ОСОБА_2 , він рухався прямо, з безпечною швидкістю, будь-яких маневрів не виконував та перешкод для інших учасників дорожнього руху не створював, відтак дорожньо-транспортна пригода виникла саме у зв`язку з раптовим та небезпечним виїздом транспортного засобу Hyundai Kona на проїзну частину заднім ходом. Крім цього, дії водійки транспортного засобу Hyundai Kona, створили небезпеку не лише для транспортного засобу ОСОБА_2 , а й для пішохода, оскільки під час руху заднім ходом водійкою транспортного засобу Hyundai Kona, було здійснено наїзд на пішохода, що зафіксовано на відеозаписі, який ОСОБА_2 додає до письмових пояснень, це також свідчить про те, що водійка транспортного засобу Hyundai Kona, номерний знак НОМЕР_2 не контролювала ситуацію позаду свого автомобіля та не переконалася у безпечності маневру. Також у судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав указане клопотання та просив його урахувати під час ухвалення рішення. Зауважив, що здійснював спроби знайти чоловіка якого відштовхнула ОСОБА_1 коли рухалася на своєму автомобілі та вчинила ДТП, однак спроби виявилися марними. Після події указаний чоловік майже одразу продовжив рух у тому напрямку куди йшов і до цього. Будь-яких ушкоджень, які б заважали йому рухатися потерпілий не помітив. Зазначив, що відеозаписи з реєстраторів автомобілів, які він надає суду, також показував працівникам поліції, однак йому відповіли, що оскільки указаний пішоход не звернувся із відповідною заявою та відсутні ознаки завдання йому тілесних ушкоджень, то зазначати про це у протоколі працівники поліції не можуть.
Дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення суддею установлено таке. 
16.06.2026 о 16:00 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки HYUNDAI KONA, номерний знак НОМЕР_2 , в селищі Коцюбинське по вулиці Доківська, 7 під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем TOYOTA AURIS номерний знак НОМЕР_1 . В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 , допустила порушення пункту 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306(зі змінами), а саме: «пункт 10.9. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». Відповідальність за вказане правопорушення передбачено статтею 124 КУпАП. 
Факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (серія АДД № 805717, складеного 16.06.2026 о 16:30), схемою місця ДТП, складеною 16.06.2026, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими в суді, а також відеозаписами з камер відеореєстраторів, які були наявні у автомобілі потерпілого та іншого транспортного засобу, який рухався у цей момент за ним. Так, з указаних записів убачається, що ОСОБА_1 на автомобілі HYUNDAI, синього кольору виїджає з заїзду на головну вулицю заднім ходом, при цьому зачіпає пішохода, який рухався на тротуарі, відштовхує його, а потім в`їжджає у автомобіль TOYOTA червоного кольору.
Указані обставини ОСОБА_1 не заперечувала.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що дії правопорушниці слід кваліфікувати за статтею 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна і тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. 
При цьому, судом акцентується увага, що суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, діє у спосіб, визначений законом, зокрема зберігаючи об`єктивність та неупередженість, здійснює розгляд у межах тих матеріалів, які, на думку, органу уповноваженого на збирання доказів, свідчать про винуватість особи у вчиненні відповідного правопорушення. Також, дослідивши всі наявні докази, підстав для реагування у порядку статті 253 КУпАП суд не убачає.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушниці, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Обставин, що пом`якшують відповідальність, та обставин, що обтяжують відповідальність суддею не встановлено. 
Враховуючи викладене, а також характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь вини та її ставлення до вчиненого, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення та завдань Кодексу України про адміністративного правопорушення достатнім буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті, а саме п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3 328,00 гривень. Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 665,60 гривень, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.
Керуючись статтями 23, 27, 33-35, 40-1, статтями 124, 221, 283 та 284 КУпАП, суддя – 
постановив:
ОСОБА_1  визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності. 
Призначити  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок, які необхідно сплатити в дохід держави. 
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок. 
Штраф має бути сплачений порушницею не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі апеляційного оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом (статті 307 та 308 КУпАП). 
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня прийняття відповідної постанови.

Суддя         О.О. Білогруд