ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/10482/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), в якій просить суд: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.06.2026 пенсії максимальним розміром;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.06.2026 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням виплачених сум;
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Тому вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його право на соціальний захист, позивач звертається до суду з цим позовом. 
Ухвалою від 25.05.2026 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 
Відповідно до довідок про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 22.05.2026 - позовну заяву з копіями доданих до неї документів та 26.05.2026 ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі з викликом сторін від 25.05.2026.
Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 15.04.2024, отримано відповідачем 10.04.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. 
ОСОБА_1 , є пенсіонером МО України та перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ). 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 по справі №380/24337/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задоволено повністю. Суд вирішив визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.02.2023 перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.11.2025 № 1159/12/20494 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023; зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.11.2025 № 1159/12/20494 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання судового рішення, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача. Внаслідок такого перерахунку підсумок нарахованого пенсійного забезпечення позивача з 01.06.2026 склав 34927,39 грн., проте, з урахуванням застосування обмеження максимальним розміром, до виплати призначена пенсія у розмірі 25950,00 грн.
06.05.2026 позивач звернувся з інформаційним запитом до відповідача щодо виплати перерахованої пенсії з 01.06.2026 та нарахування заборгованість з 01.01.2023 згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 р. по справі №380/24337/25.
У відповідь на інформаційний запит листом-відповіддю від 21.05.2026 №1300-0303-8/80533 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило, що розмір підвищення пенсії в результаті її перерахунку, передбаченого п. 1 та п.п. п.п. 1-7 п. 2 цієї Постанови, не може перевищувати 25950,00 грн. 
Вважаючи дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром протиправними та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальні умови, норми і порядок пенсійного забезпечення за особливостями спеціального статусу громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, визначені цим Законом, який спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Відповідно до ст. 1-1 Закону №2262-ХІІ зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У справі, яка розглядається, спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями ГУ ПФУ у Львівській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії при її перерахунку та виплаті з 01.06.2026.
Перевіряючи оспорювані дії відповідача на відповідність критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає за необхідне вказати на таке.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-ХІІ (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність), вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011.
Вказаним Законом №3668-VI внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, а саме ч. 7 ст. 43 викладено в редакції, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ та положення ч. 1 ст. 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ) прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ) та є однаковими за змістом.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ. Відповідно до п.2 резолютивної частини цього рішення положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 20.12.2016.
Окрім того, рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) приписи ст.2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон №2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України.
Таким чином, Конституційний Суд України наголосив, що будь-яке обмеження максимального розміру пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, не відповідає сутності соціальних гарантій високого рівня для осіб, на яких поширюється дія ч. 5 ст. 17 Основного Закону.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.
Суд звертає увагу на те, що станом на момент виникнення спірних правовідносин нормами Закону №2262-ХІІ не передбачено будь-яких обмежень максимального розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону. Як вбачається із довідки про перерахунок пенсії (пенсійна справа №ХВ46711 – Міноборони) з 01.06.2026, підсумок пенсії позивача з надбавками становить 34 927,39 грн., проте до виплати відповідач визначив 25950,00 грн., обмеживши розмір пенсії саме максимальним розміром. Отже, необґрунтованими є посилання відповідача на приписи ст. 43 Закону №2262-ХІІ, оскільки положення про обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної за цим Законом, втратили чинність згідно з наведеним рішенням Конституційного Суду України.
Суд також враховує, що фактичне обмеження суми пенсії позивача забезпечується як обмеженням максимальним розміром, так і застосуванням до сум перевищення коефіцієнтів, установлених п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», прийнятої на виконання ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік».
Стосовно застосування до пенсії позивача коефіцієнтів зменшення суд зазначає таке. 
Статтею 30 Закону України від 03.12.2025 №4695-ІХ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено, що у 2026 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані), зокрема, відповідно до Закону №2262-ХІІ, розмір яких перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.12.2025 №1778, п. 1 якої установлено застосування до відповідних сум перевищення коефіцієнтів у розмірі від 0,5 до 0,1.
Верховний Суд у постанові від 17.06.2026 у справі №580/1002/26 сформував правовий висновок, згідно з яким застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, положень ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778, якими передбачено виплату таких пенсій із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, що перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене ст.46 Конституції України.
Верховний Суд виходив з того, що зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб можлива лише шляхом внесення відповідних змін, зокрема до Закону №2262-ХІІ, тоді як зміни до цього Закону в частині обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії та застосування до суми перевищення коефіцієнтів не вносилися. При конкуренції норм застосуванню підлягає правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis), тобто Закону №2262-ХІІ, а положення закону про Державний бюджет, який не має вищої юридичної сили щодо інших законів, є загальними нормами. 
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 20.07.2026 у справі №560/1321/26.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд приходить висновку про те, що оскільки на момент виникнення спірних правовідносин нормами Закону №2262-ХІІ не передбачено обмежень максимального розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного Закону, а зміна умов пенсійного забезпечення такої категорії осіб іншими нормативно-правовими актами не допускається, дії відповідача, які полягають в обмеженні пенсії позивача максимальним розміром при її виплаті з 01.06.2026, є протиправними. Тому з метою захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 01.06.2026 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням виплачених сум.
Згідно з вимогами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
В И Р І Ш И В :
адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.06.2026 пенсії максимальним розміром. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, адреса місця знаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) здійснити з 01.06.2026 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, адреса місця знаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 коп.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 15.09.2026. 

Суддя Потабенко В.А.