Справа № 308/17501/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді      Шепетко І.О.,
за участі секретаря судових засідань:    Фітаса А.М.,
представник позивача      Романець О. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури Андрія Неродика в інтересах держави до Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути її територіальній громаді міста Ужгорода, - 
в с т а н о в и в:
Керівник Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області звернувся в суд з позовною заявою до Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути її територіальній громаді міста Ужгорода, згідно з яким просить визнати незаконним та скасувати пункт 1.3. рішення Ужгородської міської ради № 1911 від 08.08.2024, яким затверджено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:48:001:0013) площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги та передано її в оренду строком на 10 років; визнати недійсним договір оренди землі від № 2534 від 01.10.2024, укладений між територіальною громадою міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:48:001:0013) площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги; зобов`язати ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , повернути територіальній громаді міста Ужгорода земельну ділянку (кадастровий номер 2110100000:48:001:0013) площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородської міської ради від 03.02.2022 №637 (п. 1.7) ОСОБА_1 «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам бойових дій» цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства» читати: «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури з подальшою передачею в оренду».
Рішенням Ужгородської міської ради № 1911 від 08.08.2024 (п. 1. 3.) гр. ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:48:001:0013) площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги та передано її в оренду строком на 10 років. 
На підставі вказаного рішення між Ужгородською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі № 2534 від 01.10.2024, відповідно до умов якого останьому передано в оренду земельну ділянку за кадастровим номером 2110100000:48:001:0013) для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в м. Ужгороді, район об`їзної дороги строком на 10 років.
Рішення органу місцевого самоврядування про надання вказаної земельної ділянки в оренду підлягає визнанню незаконним та скасуванню, договір оренди землі підлягає визнанню недійсним, а відповідна земельна ділянка підлягає поверненню територіальній громаді міста Ужгород. Абзац 2 ч. 2 ст. 134 ЗК України передбачає виняток із загальних вимог до конкурентного продажу земельних ділянок: не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі будівництва, обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, мультимодальних терміналів, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу). 
Отже, передання земельних ділянок в оренду для будівництва, обслуговування об`єктів транспортної інфраструктури та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу) є одним з небагатьох випадків, коли земельні ділянки державної чи комунальної власності не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Поряд з цим, як вказано у ст. 65 ЗК України землями промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності Порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом. Як вказано у ст. 67 ЗК України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту. Таким чином, Земельний кодекс України прямо визначає, що землі транспорту мають надаватись підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності, а не фізичним особам. 
Відповідно до містобудівної документації «Внесення змін в детальний план території в районі АДРЕСА_1 », затвердженої рішенням Ужгородської міської ради № 84 від 02.02.2021, спірна земельна ділянка розміщена у зоні території проектованих насосних станцій та частково накладається на зону зелених насаджень. Відповідно до містобудівної документації «Генеральних план міста Ужгорода (коригування окремих розділів) затвердженого ХХІХ сесією Ужгородської міської ради IV скликання № 313 від 04.06.2004 спірна земельна ділянка частково розміщена в зоні зелених насаджень спеціального призначення.
Зауважують, що територія зелених насаджень спеціального призначення, згідно з додатком 60 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 N? 1051, допускає розміщення переліку переважних та супутніх видів використання забудови. Зокрема, відповідно до класифікатора видів функціонального призначення територій та їх співвідношення з видами цільового призначення земельних ділянок, територія зелених насаджень спеціального призначення включає такі переважні види цільового призначення земельних ділянок - 04.10; 05.01; 08.01; 10.02; 10.03; 10.04; 10.10; 11.07; 14.05, супутні види використання -11.04; 13.01; 13.03; 14.02 (в частині розміщення об?єктів транспортування та розподілу). Тобто, розміщення земельних ділянок транспорту (код 12 Класифікатору видів цільового призначення земельних ділянок згідно з додатком 59 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 N? 1051), у тому числі для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (код 12.08), у зоні території проектованих насосних станцій та зелених насаджень спецпризначення не допускається. Про такі особливості об?єкту оренди безпосередньо вказано і у п. 7 спірного договору оренди земельної ділянки від 01.10.2024 N? 2534, де зазначено, що, частина земельної ділянки розміщена в межах підзони зелених насаджень спеціального призначення. Класифікатор видів функціонального призначення територій та їх співвідношення з видами цільового призначення земельних ділянок не містить відомостей про код 12.08 як можливий вид цільового призначення території згідно вказаних видів її використання, визначених чинною містобудівною документацією. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов?язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації (ч.ч. 1 та 2 ст. 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Відповідно до ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. 
Отже, надання спірної земельної ділянки в оренду для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об?їзної дороги суперечить містобудівній документації, а тому при прийнятті оскаржуваного рішення та укладенні оскаржуваного договору було грубо порушено вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Сукупно вказані обставини свідчать про те, що передання спірної земельної ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій фізичні особі, яка не має права на здійснення відповідної діяльності, та на території, яка не може використовуватись для будівництва, обслуговування об?єктів транспортної інфраструктури, фактично свідчать про відсутність у орендаря наміру використовувати вказану земельну ділянку з даним цільовим призначенням, що являється способом ухилитись від її передання у користування на конкурентних засадах (земельних торгах). Вказану обставину підтверджує той факт, що відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення Ужгородської міської ради від 03.02.2022 N? 637 (п. 1.7.) отримав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, водночас не міг отримати вказану земельну ділянку у власність з даним цільовим призначенням у зв?язку із запровадженням мораторію на безоплатну приватизацію земель комунальної власності в умовах воєнного стану на підставі пп.5, п.27 розділу Х Земельного кодексу України.
Одночано із поданням позовної заяви позивачем було подано заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 2110100000:48:001:0013 площею 0,3932 га, а також заборонити здійснювати будь-які будівельні роботи на зазначеній земельній ділянці, реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості, вчиняти дії щодо її поділу, об`єднання, зміни цільового призначення, передачі у користування, відчуження, застави чи іпотеки, а також проводити будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки та розташованих на ній об`єктів нерухомого майна.
Заява мотивована тим, що рішенням Ужгородської міської ради від 08.08.2024 № 1911 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер 2110100000:48:001:0013 площею 0,3932 га та передано її в оренду строком на 10 років, а 01.10.2024 між Ужгородською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі № 2534.
Вважає, що оскаржувані рішення та договір прийняті з порушенням вимог земельного та містобудівного законодавства, оскільки цільове призначення земельної ділянки не відповідає містобудівній документації.
Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до забудови спірної земельної ділянки, зміни її правового та фактичного стану, що істотно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, у зв`язку з чим просить вжити заходи забезпечення позову.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2025 заяву про забезпечення позову задоволено. До вирішення справи по суті судом накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером 2110100000:48:001:0013 площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги; заборонено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , іншим фізичним і юридичним особам здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером 2110100000:48:001:0013 площею 0,3932 га; заборонено Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо проведення будівництва об`єктів нерухомості і введення їх в експлуатацію на земельній ділянці з кадастровим номером 2110100000:48:001:0013 площею 0,3932 га; заборонено Ужгородській міській раді Закарпатської області, іншим фізичним і юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, зміни цільового призначення, передачі в оренду/суборенду чи на іншому праві користування, відчуження, передачі в заставу, іпотеку тощо щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:48:001:0013 площею 0,3932 га; заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:48:001:0013 площею 0,3932 га та будь-яких об`єктів нерухомого майна на ній.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду та призначено по справі підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
22.12.2025 відповідач Ужгородська міська рада подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову.
Відзив мотивовано тим, що рішенням XVI сесії Ужгородської міської ради VIII скликання від 03.02.2022 № 637 «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3932 га в районі об`їзної дороги.
Зазначає, що 08.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської міської ради із заявою про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення та передачу її в оренду. За результатами розгляду зазначеної заяви рішенням LVII сесії Ужгородської міської ради VIII скликання від 08.08.2024 № 1911 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 2110100000:48:001:0013 площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, а також передано її в оренду строком на 10 років.
На виконання вказаного рішення 01.10.2024 між територіальною громадою міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки № 2534.
Зазначають, що обраний прокурором спосіб захисту є неналежним та неефективним, оскільки на момент звернення до суду оспорюване рішення Ужгородської міської ради вже було реалізовано шляхом укладення договору оренди земельної ділянки, у зв`язку з чим воно вичерпало свою дію виконанням. Посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо того, що вимога про визнання незаконним і скасування виконаного рішення органу місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту порушеного права.
Крім того, зазначає, що суд під час вирішення спору має самостійно надати оцінку законності рішення органу місцевого самоврядування незалежно від заявлення окремої вимоги про його скасування, керуючись принципом jura novit curia. Просить суд врахувати наведені у відзиві доводи та відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2026 закрито підготовче судове засідання призначено справу до судового розгляду по суті.
Прокурор у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, зважаючи на долучені до матеріалів справи докази, зважаючи на незаконність рішення відповідача Ужгородської міської ради просила задовольнити позовні вимоги в цій частині.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник відповідача Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно з наданої суду копії витягу з рішення Ужгородської міської ради від 03.02.2022 №637 «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Вбачається, що міська рада вирішила надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею її у власність гр.. ОСОБА_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,3932 га для ведення особистого селянського господарства в районі об`їзної дороги.
Згідно з витягом рішення Ужгородської міської ради від 25.06.2024 № 1860 «Про зміни та скасування рішень міської ради» міська рада вирішила у п. 1.7. рішення від 03.02.2022 № 637 «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства» читати: «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури з подальшою передачею в оренду».
Згідно з витягом рішення Ужгородської міської ради від 08.08.2024 № 1911 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною цільвого призначення» міська рада вирішила міська рада вирішила: «Затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною цільового призначення, а саме: гр.. ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:48:001:0013) площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги та передано її в оренду строком на 10 років. 
Також до матеріалів справи додано договір оренди землі № 2534 від 01.10.2024, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку за кадастровим номером 2110100000:48:001:0013) для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в м. Ужгороді, район об`їзної дороги строком на 10 років і відповідно до даного договору строни узгодили розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку в районі об`їзної дороги оцінка якої проведена на 29.08.2024. 
Згідно з рішенням Ужгородської міської ради від 02.02.2021 №84 «Про затвердження детального плану території» міська рада вирішила: «Затвердити містобудівну документацію – внесення змін у детальний план на території, в районі АДРЕСА_1 .
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №451950992 від 13.11.2025 земельна ділянка за кадастровим номером 211010000:48:001:013 на праві оренди надана ОСОБА_1 .
Всі відносини пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та іншими нормативними та підзаконними нормативними актами.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно зі ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі: проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у разі поділу та/або об`єднання земельних ділянок. Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Згідно з ч.ч.1-3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема: будівництва, обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, мультимодальних терміналів, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).
Згідно зі ст. 65 Земельного кодексу України землями промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.
Згідно з ч. 1 ст. 67 Земельного кодексу України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.
Згідно з витягом з рішення Ужгородської міської ради від 02.02.2021 №84«Про затвердження детального плану території» міська рада вирішила: затвердити міськобудівну документацію – внести змін у детальний план території в районі АДРЕСА_1 та КПП (масив 2). Відповідно до містобудівної документації 2генеральний план міста Ужгорода (коригування окремих розділів) затвердженого ХХІХ сесією Ужгородської міської ради IV скликання № 313 від 04.06.2004 спірна земельна ділянка частково розміщена в зоні зелених насаджень спеціального призначення. 
Розміщення земельних ділянок транспорту (код 12 Класифікатору видів цільового призначення земельних ділянок згідно з додатком 59 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051), у тому числі для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (код 12,08), на території об`єктів електромережі не допускається. 
Про відповідне обмеження щодо цільового використання земельної ділянки безпосередньо вказано і у п. 7 спірного договору оренди земельної ділянки від № 2534 від 01.10.2024, де вказано, що частина земельної ділянки розміщена в межах підзони зелених насаджень спеціального призначення. Класифікатор видів функціонального призначення територій та їх співвідношення з видами цільового призначення земельних ділянок не містить відомостей про код 12.08 як можливий вид цільового призначення території згідно вказаних видів її використання, визначених чинною містобудівною документацією.
Відповідно до ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Судом встановлено, що вказані обставини свідчать про те, що передання спірної земельної ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій фізичні особі, яка не має права на здійснення відповідної діяльності, та на території, яка не може використовуватись для будівництва, обслуговування об?єктів транспортної інфраструктури, фактично свідчать про відсутність у орендаря наміру використовувати вказану земельну ділянку з даним цільовим призначенням, що являється способом ухилитись від її передання у користування на конкурентних засадах (земельних торгах). 
Вказану обставину підтверджує той факт, що відповідач ОСОБА_1 на підставі рішення Ужгородської міської ради від 03.02.2022 N? 637 (п. 1.7.) отримав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, водночас не міг отримати вказану земельну ділянку у власність з даним цільовим призначенням у зв?язку із запровадженням мораторію на безоплатну приватизацію земель комунальної власності в умовах воєнного стану на підставі пл.5, п.27 розділу Х Земельного кодексу України.
Отже, враховуючи вищевказані обставини, є достатні підстави для визнання недійсним договору оренди землі від 01.10.2024 N? 2534, на підставі якого земельну ділянку за кадастровим номером 2110100000:48:001:0013 передано в користування ОСОБА_1 . 
Визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та / або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у ч.1 ст.2 ГПК (ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України). Аналогічні висновки сформульовано в пунктах 5.5-5.8, 5.12, 5.29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі N?908/976/19.
Суд приходить до висновку, що рішення Ужгородської міської ради від 08.08.2024 № 1911 (п. 1.3.) підлягає визнанню незаконним та скасуванню.
Суд зазначає, що позовна вимога про визнання недійсним договору є належним способом захисту, який передбачений законом. Разом із тим сама по собі позовна вимога про визнання виконаного або частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише за умови її поєднання з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину. Окреме заявлення вимоги про визнання виконаного або частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, оскільки не призводить до поновлення порушених майнових прав позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі чи наданій послузі, – відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
При цьому ч. 6 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.
Отже, наслідком визнання недійсним договору оренди землі від 01.10.2024 № 2534 є застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ст. 216 ЦК України, а саме обов`язок орендаря повернути орендодавцю земельну ділянку, яка була передана йому на підставі такого договору. З огляду на викладене, заявлена позивачем вимога про повернення земельної ділянки є вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, а тому у поєднанні з вимогою про визнання договору недійсним є належним та ефективним способом захисту порушеного права.
Тож враховуючи, що при прийнятті оспорюваного рішення не було дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку передачі земельної ділянки комунальної власності в оренду, суд дійшов висновку про доведеність порушення інтересів держави у сфері забезпечення законності розпорядження землями комунальної власності, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.
Вказане рішення Ужгородської міської ради прийнято всупереч вимогам ст. 65, ст. 76, ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, а отже, таке слід визнати недійсним.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).
У статті 629 ЦК України закріплений один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають не лише суб`єктивні права, але й обов`язки, які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися у разі: (1) розірвання договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірвання договору в судовому порядку; (3) відмови від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором і законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що визначені у главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (його нікчемності або визнання його недійсним за рішенням суду) (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17).
До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є презумпція свободи договору, який відповідно до частини першої статті 627 ЦК України передбачено, що передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Істотними умовами договору оренди земельної ділянки згідно із Законом України «Про оренду землі» (у редакції станом на день виникнення орендних правовідносин) є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.
Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Прокурор заявив також позовну вимогу про зобов`язання ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , повернути територіальній громаді міста Ужгорода земельну ділянку (кадастровий номер 2110100000:48:001:0013) площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги. З урахуванням визнання недійсним договору оренди, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в цій частині.
З урахуванням вказаних вище висновків та встановлених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодування витрат зі сплати судового збору покласти на відповідачів.
Керуючись ст.ст. 12,81,89,265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:
Позов керівника Ужгородської окружної прокуратури Андрія Неродика в інтересах держави до Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути її територіальній громаді міста Ужгорода - задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати пункт 1.3. рішення Ужгородської міської ради № 1911 від 08.08.2024, яким затверджено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:48:001:0013) площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги та передано її в оренду строком на 10 років.
Визнати недійсним договір оренди землі від № 2534 від 01.10.2024, укладений між територіальною громадою міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:48:001:0013) площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги.
Зобов`язати ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , повернути територіальній громаді міста Ужгорода земельну ділянку (кадастровий номер 2110100000:48:001:0013) площею 0,3932 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в районі об`їзної дороги
Стягнути з Ужгородської міської ради на користь Закарпатської обласної прокуратури 4 542,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні 00 копійок) сплачено судового збору за подання позовної заяви та 757 грн. (сімсот п`ятдесять сім гривень 00 копійок) за подання заяви про забезпечення позову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної прокуратури 4 542,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні 00 копійок) сплачено судового збору за подання позовної заяви та 757 грн. (сімсот п`ятдесять сім гривень 00 копійок) за подання заяви про забезпечення позову.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.
Повний текст рішення складено 03.08.2026 року

Сторони у справі:
Позивач: Керівник Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави, місце знаходження: вул. Небесної Сотні, 6, м. Ужгород, 88000, код ЄДРПОУ 0290996724.
Відповідач: Ужгородська міська рада, місце знаходження: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, 88000, код ЄДРПОУ - 33868924.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя І.О. Шепетко