Справа № 157/919/26
Провадження № 1-кп/157/144/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року | місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
у складі головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12026030530000063 від 11.02.2026 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Рудка-Червинська, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, особи з інвалідністю І групи внаслідок війни, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України,
встановив:
Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 23.12.2025 у справі № 164/2188/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність цієї постанови суду, що набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, з метою її невиконання, маючи реальну можливість виконати цю постанову, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення норм ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, всупереч рішенню суду 11 лютого 2026 року о 10 год керував автомобілем марки «Opel Meriva-A», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миколи Цюрика у м. Камені-Каширському Волинської області, де був зупинений працівниками Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, які відносно нього винесли постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме – умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Підтвердив обставини вчинення правопорушення, що зазначені в обвинувальному акті. Зауважив, що щиро шкодує про вчинене, просить суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні й викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням документів та матеріалів, що підтверджують кваліфікацію правопорушення та характеризують особу ОСОБА_4 .
До загальних засад кримінального провадження відноситься змагальність сторін, що згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Проаналізувавши позицію сторони обвинувачення та захисту, суд вважає, що доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному невиконанні постанови суду, яка набрала законної сили, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, відсутність завданої шкоди, особу винного, який є особою з інвалідністю І групи внаслідок війни. Суд погоджується з позицією прокурора та вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає, цивільний позов у справі не пред`являвся.
Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, ст. 382 КК України, суд
вирішив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження. 

Суддя | | ОСОБА_6