Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/1534/26
Номер провадження2/173/1577/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
повне
03 липня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача, адвоката Богачової Н.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна мати позивача - ОСОБА_2 . За життя спадкодавиця заповіт не складала. На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, кадастровий номер: 12210833:01:027:0309. 24.11.2025 року представник позивача звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Галини Вікторівни про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище майно, але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії оскільки позивачем було пропущено строк на прийняття спадщини.
Позивач вважає, що строк прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин так, як спадщину вона не змогла прийняти у зв`язку із об`єктивними та непереборними для нього обставинами, а саме: введенням воєнного стану в Україні та постійними обстрілами з боку Російської Федерації території України; постійним проживанням в Одеській області; тяжкою хронічною хворобою чоловіка ОСОБА_3 , який хворіє з 2020 року; перебуванням позивача з 22.10.2022 року по 28.10.2023 року за кордоном; суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для позивача та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущений строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини.
Провадження у справі відкрито 19.05.2026.
Ухвалою від 24.06.2026 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, позивач надала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, на задоволенні заявлених вимог наполягала.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 05.09.1996 Овдіопольським РВ УМВС України в Одеській області, де місцем реєстрації позивача зазначено с. Нова Долина, Овдіопольського району, Одеської області, та копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 НОМЕР_2 від 01.11.1962, де батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 08.08.1987, актовий запис № 6, ОСОБА_4 08.08.1987 уклала шлюб із ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_6 .
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 205, ОСОБА_3 має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим перебував на лікування з 13.02.2025 по 26.02.2025.
Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 016813, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 7,230 га на території Водянської сільської ради, яка перебуває в оренді ТОВ «СОЮЗ-ТЕРРА-З», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого права № 12529691 від 25.05.2018.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , 24.06.2022 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 з 28.08.1961 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00054926206 від 24.11.2025 та який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Повним витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00054926248 від 24.11.2025.
24.11.2025 року приватним нотаріусом була зареєстрована спадкова справа № 168/2025, згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 83355779 від 24.11.2025, номер спадкової справи у спадковому реєстрі 74908525.
Згідно копії матеріалів спадкової справи № 168/2025, із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 звернулася ОСОБА_1 .
Згідно довідки Верхньодніпровської міської ради № 211 від 19.11.2025, на момент смерті, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована одна.
Відповідно до довідки Верхньодніпровської міської ради № 212 від 19.11.2025, заповіт від імені померлої ОСОБА_2 не посвідчувався та не обліковувався.
Згідно з паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 , серії № НОМЕР_5 , у ньому містяться відмітки (штампи) про перетин позивачем державного кордону України у 2022 та 2023 роках, що свідчить про знаходження позивача за кордоном протягом відповідного періоду.
Постановою приватного нотаріуса від 24.11.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено з причин порушення нею строку для прийняття спадщини.
Оцінивши встановлені обставини та досліджені докази у їх сукупності, суд зазначає таке.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Судом встановлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк після померлої ОСОБА_2 .
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 83355280 від 24.11.2025, сформованої у зв`язку з відкриттям спадкової справи, інформація у Спадковому реєстрі щодо ОСОБА_2 , відсутня.
Отже, судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , до звернення позивача, до нотаріальної контори ніхто не звертався.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
В Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини також можуть бути визнані, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд установив, що позивач дійсно пропустила встановлений законом строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Разом із тим суд виходить із того, що відповідно до усталеної судової практики сам по собі факт запровадження в Україні воєнного стану не є безумовною та достатньою підставою для визнання причин пропуску строку поважними. Питання поважності причин підлягає вирішенню у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх фактичних обставин справи та наявності об`єктивних перешкод, які унеможливлювали своєчасне вчинення спадкоємцем необхідних юридично значущих дій.
У цій справі судом встановлено, що пропуск строку був зумовлений сукупністю об`єктивних обставин. Зокрема, у період дії воєнного стану позивач тривалий час перебувала за межами України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, що істотно ускладнювало можливість своєчасного звернення до нотаріуса. Крім того, позивач проживає в іншій області, а її чоловік у зв`язку із станом здоров`я потребує постійного догляду, що також обмежувало можливість своєчасного оформлення спадкових прав.
Таким чином, саме сукупність наведених обставин, свідчить про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк подати заяву про прийняття спадщини.
За таких обставин суд доходить висновку, що пропуск позивачем строку для прийняття спадщини зумовлений поважними причинами у розумінні статті 1272 Цивільного кодексу України. Вказані обставини виключають можливість розцінювати поведінку позивача як недбалість чи зловживання своїми правами.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки спадщина після смерті спадкодавця у встановлений законом строк ніким не була прийнята, а позивач пропустила строк для її прийняття з поважних причин, підтверджених належними та допустимими доказами.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов представника позивача, адвоката Богачової Н.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Верхньодніпровської міської ради (51600, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, просп. Шевченка, 21, ЄДРПОУ 40452595) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.
Повний текст рішення складено 10.07.2026.

Суддя: Є.В. Челюбєєв