ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 липня 2026 року справа №200/568/26 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року (повне судове рішення складено 05 березня 2026 року) і додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року (повне судове рішення складено 08 квітня 2026 року) у справі № 200/568/26 (суддя в І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 29 квітня 2025 року він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вказав, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.05.2025 №172650010659 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки до заяви не долучена інформація про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. Страховий стаж позивача 34 роки 17 днів (у тому числі додаткові роки за Список №1 - 16 років), пільговий стаж за Списком №1 - 16 років 09 місяців 04 дні. За результатами розгляду пенсійним органом було: не зараховано до страхового стажу період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня дата заповнення на титульній сторінці; не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно до записів №1-9 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 17.03.2010, оскільки періоди передують даті видачі, страховий стаж зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004 згідно доданих довідок без реєстрації та за підписом голови ліквідаційної комісії, оскільки відсутній документ про ліквідацію підприємства та необхідності зарахування зазначеного періоду комісією при Головному управлінні; періоди згідно довідок №1-1065 від 06.10.2022, №09-23/60 від 09.01.2024, №26/273 від 17.10.2022, оскільки підприємства знаходяться на окупованій території, внаслідок чого неможливо підтвердити результатами перевірок.
Позивачем заявлено вимоги про 
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.05.2025 №172650010659 щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо включення в розрахунковий період середньої заробітної плати з січня 2008 року по березень 2009 року, а також не зарахуванням до страхового стажу: періодів згідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , згідно до дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 17.03.2010, період роботи з 14.06.2010 по 31.12.2010, з 01.01.2021 по 30.09.2024, а також до пільгового стажу відповідно до Списку №1 та Списку №202 періодів роботи з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004, з 06.12.2004 по 12.06.2005 та періоду з 14.06.2010 по 30.09.2024 (без виключення будь-яких періодів); 
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області переглянути заяву позивача від 29 квітня 2025 року №441 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із виключенням із розрахункового періоду середньої заробітної плати для визначення пенсії періоду з січня 2008 року по березень 2009 року, а також зарахуванням: до страхового стажу періодів згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ; до страхового стажу періодів згідно записів дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 від 17.03.2010; до пільгового стажу до Списку №1 та Списку №202 періодів роботи з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004, з 06.12.2004 по 12.06.2005 та періоду з 14.06.2010 по 30.09.2024 (без виключення будь-яких періодів); до страхового стажу період роботи з 14.06.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2021 по 30.09.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.05.2025 №172650010659 щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 квітня 2025 року №441 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з зарахуванням до пільгового стажу до Списку №1 та Постанови №202 періодів роботи з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 08.06.2004 по 12.06.2005; до Постанови №202 з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004, з 06.12.2004 по 07.06.2004; до страхового стажу період роботи з 14.06.2010 по 31.12.2010, з 01.01.2021 по 30.09.2024 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 від 17.03.2010, із виключенням із розрахункового періоду середньої заробітної плати для визначення пенсії періоду з січня 2008 року по березень 2009 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача судовий збір в сумі 665,60 грн.

Ухвалою місцевого суду від 08.04.2026 виправлено описку в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року по справі №200/568/26, а саме, в мотивувальній частині і в абзаці третьому резолютивної частини рішення суду: замість “06.12.2004 по 07.06.2004” вказано “06.12.2004 по 12.06.2005”.

Позивач також звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №200/568/26.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що при дослідженні матеріалів справи та доказів не було прийнято рішення щодо можливості зарахування до страхового стажу періодів згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 та дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 від 17.03.2010.
Вказав, що заявлені вимоги стосувались можливості зарахування також і інших періодів, які не були зарахованими Пенсійним фондом саме до страхового стажу, зокрема, з 13.04.1994 по 01.08.1994, з 12.09.1994 по 22.12.1994, з 24.05.2010 по 03.10.1995, з 16.07.1997 по 19.08.1998 та можливо інші періоди, які не були врахованими пенсійним фондом.
Також вказав, що не було ухвалено рішення в частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахування до пільгового стажу за Списком №1 та Списком №202 періоду роботи з 14.06.2010 по 30.09.2024 (без виключення будь-яких періодів).

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №200/568/26 - задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 13.04.1994 по 01.08.1994, з 12.09.1994 по 22.12.1994, з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 16.07.1997 по 19.08.1998; до пільгового стажу до Списку №1 та Постанови №202 період роботи з 14.06.2010 по 30.09.2024 (без виключення будь-яких періодів), із урахуванням абзацу 3 резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі №200/568/26.

Не погодившись з такими судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційні скарги, в яких просило їх скасувати, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги.
Вказав, що станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах позивач досяг віку 50 років 04 місяці 06 днів. Страховий стаж особи становить 34 роки 17 днів (в т.ч. додаткові роки за Списком №1 - 16 років). Пільговий стаж за Списком №1 становить 16 років 09 місяців 04 дні. 
За доданими документами до страхового стажу не зараховано: 
- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня дата заповнення на титульній сторінці; 
- періоди роботи згідно записів №1-9 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 17.03.2010, оскільки періоди роботи передують даті видачі. 
Страховий стаж зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Згідно пункту 2 статті 24 Закону 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
До пільгового стажу не зараховано: 
- періоди з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004 згідно доданих довідок без реєстрації та за підписом голови ліквідаційної комісії, оскільки згідно з порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 № 1231/13105: підтвердження періодів роботи, що зараховується до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Для розгляду питання зарахування періодів роботи до пільгового стажу необхідно надати рішення комісії Пенсійного фонду України з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії та долучити документ про ліквідацію підприємства без правонаступника; 
- періоди згідно довідок №1-1065 від 06.10.2022, №09-23/60 від 09.01.2024, №26/273 від 17.10.2022, оскільки підприємства знаходяться на окупованій території, відповідно підтвердити результатами перевірки неможливо. У разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637).

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_3 , має статус внутрішньо-переміщеної особи відповідно до довідки від 02 січня 2025 року №5614-7002182223.
29.04.2025 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 172650010659 від 07.05.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В рішенні до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки відсутня дата заповнення на титульній сторінці; періоди роботи згідно записів №1-9 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 17.03.2010, оскільки періоди роботи передують даті видачі. До пільгового стажу не зараховано: періоди з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004 згідно доданих довідок без реєстрації та за підписом голови ліквідаційної комісії, оскільки згідно з порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 № 1231/13105: підтвердження періодів роботи, що зараховується до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Для розгляду питання зарахування періодів роботи до пільгового стажу необхідно надати рішення комісії Пенсійного фонду України з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії та долучити документ про ліквідацію підприємства без правонаступника; періоди згідно довідок №1-1065 від 06.10.2022, №09-23/60 від 09.01.2024, №26/273 від 17.10.2022, оскільки підприємства знаходяться на окупованій території, відповідно підтвердити результатами перевірки неможливо. У разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637).
Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач:
24.05.1995 прийнятий учнем машиніста підземних установок на шахту ОСОБА_2 (наказ №388к від 29.05.1995);
15.09.1995 переведений машиністом підземних установок з повним робочим днем в шахті (наказ №765к від 25.09.1995);
03.10.1995 звільнений за власним бажанням (наказ №806к від 05.10.1995);
25.09.2000 прийнятий машиністом підземних установок з повним робочим днем в шахті на шахту Д.С.Коротченко (наказ №520к від 20.09.2000);
16.07.2001 звільнений за власним бажанням (наказ №374к від 16.07.2001);
01.07.2003 прийнятий гірничим робітником підземним (учнем) з повним робочим днем в шахті (під землею) на шахту Д.С.Коротченко (наказ №367к від 01.07.2003);
10.06.2004 звільнений за власним бажанням (наказ №295к від 19.06.2004);
06.12.2004 прийнятий гірничим робітником підземним з повним робочим днем в шахті на СП шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" (наказ 1090к від 07.12.2004);
12.06.2005 звільнений за власним бажанням (наказ №525к від14.06.2005).
Згідно записів в дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач:
14.06.2010 прийнятий гірничим робітником з повним робочим днем під землею на ДП "Селидіввугілля" (наказ №711к від 14.06.2010).
Згідно відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за позивача сплачено суми заробітку для нарахування пенсії за звітні роки: 2000 (вересень-грудень), 2001 (січень-липень), 2003 (липень-грудень), 2004 (січень-червень) - ДВАТ "Шахта імені Д.С.Коротченко ДП ДХК "Селидіввугілля" (код ЄДРПОУ 00175254), 2010 (червень-грудень), 2011 - 2024 (січень-серпень) - ВП "Шахта "Котляревська" ДП "Селидіввугілля" (код ЄДРПОУ 33621594). Відомості про сплату сум заробітку для нарахування пенсії за звітний 2025 рік відсутні.
Також наявні відомості, що трудовий стаж облікований за кодом спецстажу ЗПЗ014А1.
Відповідно до форми РС-право позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 08.06.2005 по 12.06.2005, з 29.12.2012 по 31.12.2012, з 29.05.2013 по 31.05.2013, з 01.01.2021 по 31.03.2021, з 28.05.2021 по 03.06.2021, з 31.07.2021 по 04.08.2021, з 28.11.2021 по 04.12.2021, з 28.01.2022 по 31.01.2022, з 27.08.2022 по 31.08.2022, з 27.12.2022 по 03.01.2023, з 28.02.2023 по 28.02.2023, з 27.04.2023 по 04.05.2023, з 29.07.2023 по 31.07.2023, з 29.09.2023 по 01.10.2023, з 25.01.2024 по 04.02.2024, з 29.03.2024 по 31.03.2024, з 30.05.2024 по 31.05.2024, з 31.07.2024 по 31.07.2024.
Відомості про зарахування періодів роботи з 24.05.1995 по 03.10.1995 відсутні.
Періоди роботи з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 23.07.2003, з 06.12.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2005 по 31.05.2005, з 01.06.2005 по 07.06.2005 зарахований за Списком №1.
Періоди роботи з 14.06.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2021 по 27.05.2021, з 04.06.2021 по 30.07.2021, з 05.08.2021 по 27.11.2021, з 05.12.2021 по 27.01.2022, з 01.02.2022 по 26.08.2022, з 01.09.2022 по 26.12.2022, з 04.01.2023 по 27.02.2023, з 01.03.2023 по 26.04.2023, з 05.05.2023 по 28.07.2023, з 01.08.2023 по 28.09.2023, з 02.10.2023 по 24.01.2024, з 05.02.2024 по 28.03.2024, з 01.04.2024 по 29.05.2024, з 01.06.2024 по 30.07.2024, з 01.08.2024 по 30.09.2024 зараховано за ст. 14, пост. 202, підземні, сп.1 р.1, п-р. 1, п.а-в.
Згідно протоколу/розрахунку призначення пенсії страховий стаж позивача складає 34 роки 0 місяців 17 днів, додаткові роки за список 1 - 16 років 0 місяців 0 днів.
Згідно довідки, яка уточнює особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, позивач працював повний робочий день та виконував гірничі роботи по видобутку вугілля підземним способом на ДП "Шахта ім.Д.П.Коротченко" з 24.05.1995 по 01.06.1995, з 01.06.1995 по 25.07.1995, з 25.07.1995 по 15.09.1995, з 15.09.1995 по 03.10.1995, з 25.09.2000 по 16.07.2001, що передбачено Списком 1 (а.с.130).
Згідно довідки, яка уточнює особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, позивач працював повний робочий день та виконував гірничі роботи по видобутку вугілля підземним способом на ДП "Шахта ім.Д.П.Коротченко" з 01.07.2003 по 23.07.2003, з 23.07.2003 по 10.06.2004, що передбачено Списком 1 (а.с.131).
Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1-1065 від 06.10.2022, позивач працював повний робочий день та виконував гірничі роботи по видобутку вугілля підземним способом на ВП "Шахта Україна" ДП "Селидіввугілля" з 06 грудня 2004 року по 12 червня 2005 року, що передбачено Списком 1 (а.с.141).
Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №09-23/60 від 09.01.2014, позивач працював повний робочий день та виконував гірничі роботи по видобутку вугілля підземним способом на ВП "Шахта Україна" ДП "Селидіввугілля" з 14.06.2010 по 28.11.2010, з 29.11.2010 по теперішній час, що передбачено Списком 1 (а.с.143).
Відповідно до додатків 1 і 2 до цієї довідки, позивач користувався безкоштовною відпусткою та перебував у простої (а.с.144-145).
Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону №1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;
жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 пункт 20 Порядку №637 доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 по справі №311/2865/13-а.
Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів роботи, які не мають дефектів їх вчинення та наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня дата заповнення на титульній сторінці та згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 17.03.2010, оскільки періоди роботи передують даті видачі, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
Згідно пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.
Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
Відтак суд не погоджується із доводами відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок.
При цьому, наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах.
Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
У даному випадку записи трудової книжки позивача містять повні відомості, засвідчені підписом посадових осіб та відбитками печаток.
При цьому, суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.
Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).
Як вже було зазначено судом, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
Суд зазначає, що трудова книжка та дублікат трудової книжки позивача містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів роботи, які не мають дефектів їх вчинення та наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004, з 06.12.2004 по 12.06.2005 та періоду з 14.06.2010 по 30.09.2024 підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Також місцевий суд вважав, що періоди роботи з 14.06.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2021 по 30.09.2024 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Таким чином, окружний суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” винесено з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Що стосується вимог позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині, оскільки цим відповідачем не вчинено будь-яких дій.
Таким чином, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області приймалось спірне рішення, то зобов`язання вчинити певні дії за рішенням суду повинно також Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а тому позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо включення в розрахунковий період середньої заробітної плати з січня 2008 по березень 2009, а також не зарахуванням до страхового стажу: періодів згідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , згідно до дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 17.03.2010, період роботи з 14.06.2010 по 31.12.2010, з 01.01.2021 по 30.09.2024, а також до пільгового стажу відповідно до Списку №1 та Списку №202 періодів роботи з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004, з 06.12.2004 по 12.06.2005 та періоду з 14.06.2010 по 30.09.2024 (без виключення будь-яких періодів), суд першої інстанції зазначив, що спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області скасовано і це є належних захистом прав та інтересів позивача, оскільки в даному випадку тільки рішення має значення для позивача, а дії відповідача жодних негативних наслідків для позивача не мають.
Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні також зазначив, що нормативними актами не визначено обмеження щодо неможливості виключення певного періоду роботи застрахованої особи з розрахункового періоду.
Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, окружний суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.05.2025 №172650010659 щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача від 29 квітня 2025 №441 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з зарахуванням до пільгового стажу до Списку №1 та Постанови №202 періодів роботи з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 08.06.2004 по 12.06.2005; до Постанови №202 з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004, з 06.12.2004 по 07.06.2004; до страхового стажу період роботи з 14.06.2010 по 31.12.2010, з 01.01.2021 по 30.09.2024 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 від 17.03.2010, із виключенням із розрахункового періоду середньої заробітної плати для визначення пенсії періоду з січня 2008 по березень 2009 року.

Ухвалюючи додаткове рішення, суду першої інстанції послався на наступне.
Судом встановлено, що задовольняючи позовні вимоги, суд зазначив мотиви щодо підстав для задоволення позовних вимог позивача на підставі аналізу норм чинного законодавства України.
На підставі зазначеного, у резолютивній частині рішення суд зробив висновки про задоволення позову, але у рішенні суду не вирішено питання щодо зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу з 13.04.1994 по 01.08.1994, з 12.09.1994 по 22.12.1994, з 24.05.2010 по 03.10.1995, з 16.07.1997 по 19.08.1998 та до пільгового стажу за Списком №1 та Списком №202 періоду роботи з 14.06.2010 по 30.09.2024.
Суд першої інстанції зазначив наступне.
Відповідно до форми РС-право від 07.05.2026 відсутні відомості щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 13.04.1994 по 01.08.1994, з 12.09.1994 по 22.12.1994, з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 16.07.1997 по 19.08.1998.
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач:
13.04.1994 прийнятий в ТОВ «Кроха» різнорабочим (наказ №24 від 13.04.1994);
01.08.1994 звільнений за власним бажанням (наказ №74 від 01.08.1994);
12.09.1994 прийнятий в колективне підприємство «Битовик» (наказ №63к від 12.09.1994);
22.12.1994 звільнений за власним бажанням (наказ №80к від 22.12.1994);
16.07.1997 прийнятий в ЗАТ «Селидівський завод ЖБІ» (наказ №33 від 16.07.1997);
19.08.1998 звільнений за власним бажанням (наказ №128 від 20.08.1998).
Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду з 14.06.2010 по 30.09.2024 (без виключення будь-яких періодів), суд зазначає наступне.
Згідно форми РС-право до стажу позивача не зараховано періоди з 29.12.2012 по 31.12.2012, з 30.01.2013 по 02.02.2013, 29.05.2013 по 31.05.2013, з 31.07.2013 по 31.07.2013, з 28.01.2014 по 31.01.2014, з 30.06.2014 по 01.07.2014, з 26.08.2014 по 02.09.2014, з 29.11.2014 по 01.12.2014, з 31.01.2015 по 04.02.2015, з 28.03.2015 по 31.03.2015, з 31.07.2015 по 01.08.2015, з 28.09.2015 по 30.09.2015, з 31.12.2015 по 31.12.2015, з 31.05.2016 по 01.06.2016, з 25.07.2016 по 31.07.2016, з 30.10.2016 по 31.10.2016, з 29.01.2017 по 31.01.2017, з 30.07.2017 по 31.07.2017, з 30.09.2017 по 02.10.2017, з 29.11.2017 по 01.12.2017, з 29.01.2018 по 31.01.2018, з 30.05.2018 по 31.05.2018, з 30.01.2019 по 02.02.2019, з 29.04.2019 по 02.05.2019, з 27.06.2019 по 03.07.2019, з 30.11.2019 по 05.12.2019, з 31.01.2020 по 05.02.2020, з 26.08.2020 по 01.09.2020, з 28.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021, з 28.05.2021 по 03.06.2021, з 31.07.2021 по 04.08.2021, з 28.01.2022 по 31.01.2022, з 27.08.2022 по 31.08.2022, з 27.12.2022 по 03.01.2023, з 28.02.2023 по 28.02.2023, з 27.04.2023 по 04.05.2023, з 29.07.2023 по 31.07.2023, з 29.09.2023 по 01.10.2023, з 25.01.2024 по 04.02.2024, з 29.03.2024 по 31.03.2024, з 30.05.2024 по 31.05.2024, з 31.07.2024 по 31.07.2024.
В той час як згідно відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивача наявні відомості за звітний місяць страховий стаж: грудень 2012 - 31 день; січень-лютий 2013 - 31 день, 28 днів відповідно; травень 2013 - 31 день; липень 2013 - 31 день; січень 2014 - 31 день; червень, липень 2014 - 30 днів, 31 день відповідно; серпень, вересень 2014 - 31 день, 30 днів відповідно; листопад, грудень 2014 - 30 днів 31 день відповідно; січень, лютий 2015 - 31 день, 28 днів відповідно; березень 2015 - 31 день; липень, серпень 2015 - 31 день, 31 день відповідно; вересень 2015 - 30 днів; грудень 2015 - 31 день; травень, червень 2015 - 31 день, 30 днів відповідно; липень 2015 - 31 день; жовтень 2016 - 31 день; січень 2017 - 31 день; липень 2017 - 31 день; вересень, жовтень 2017 - 30 днів, 31 день відповідно; січень 2018 - 31 день; травень 2018 - 31 день; січень-лютий 2019 - 31 день, 28 днів відповідно; квітень, травень 2019 - 30 днів, 31 день відповідно; червень, липень 2019 - 30 днів, 31 день відповідно; листопад, грудень 2019 - 30 днів, 31 день відповідно; січень, лютий 2020 - 31 день, 29 днів відповідно; серпень, вересень 2020 - 30 днів, 31 день відповідно; грудень 2020 - 31 день; січень 2021 - 31 день; січень-березень 2021 - 31 день, 28 днів, 31 день відповідно; травень, червень 2021 - 31 день, 30 днів відповідно; липень, серпень 2021 - 31 день, 31 день; січень 2022 - 31 день; серпень 2022 - 31 день; грудень 2022, січень 2023 - 31 день, 31 день відповідно; лютий 2023 - 28 днів; квітень, травень 2023 - 30 днів, 31 день відповідно; липень 2023 - 31 день; вересень, жовтень 2023 - 30 днів, 31 день відповідно; січень, лютий 2024 - 31 день 29 днів відповідно; березень 2024 - 31 день; травень 2024 - 31 день; липень 2024 - 31 день.
Крім того, суд у мотивувальній частині рішення вказав, що з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 24.05.1995 по 03.10.1995, з 25.09.2000 по 16.07.2001, з 01.07.2003 по 10.06.2004, з 06.12.2004 по 12.06.2005 та періоду з 14.06.2010 по 30.09.2024 підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вважав, що заява про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає задоволенню.
Таким чином, окружний суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення у справі, але у спосіб визначений судом.

Проте, з висновками місцевого суду не в повній мірі може погодитись судова колегія.
Вирішуючи вимоги апеляційних скарг, апеляційний суд зазначає наступне.
Окружним судом вірно наведені норми законодавства та судової практики, що регулює спірні правовідносини.
Позивач дійсно має право на зарахування періодів роботи:
- з 13.04.1994 по 01.08.1994 – до страхового стажу (підтверджено записами в трудовій книжці);
- з 12.09.1994 по 22.12.1994 – до страхового стажу (підтверджено записами в трудовій книжці);
- з 24.05.1995 по 03.10.1995 - до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та Постановою №202 (підтверджено записами в трудовій книжці та довідкою підприємства);
- з 16.07.1997 по 19.08.1998 - до страхового стажу (підтверджено записами в трудовій книжці);
- з 25.09.2000 по 16.07.2001 - до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та Постановою №202 (підтверджено записами в трудовій книжці та довідкою підприємства);
- з 01.07.2003 по 10.06.2004 - до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та Постановою №202 (підтверджено записами в трудовій книжці та довідкою підприємства);
- з 06.12.2004 по 12.06.2005 - до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та Постановою №202 (підтверджено записами в трудовій книжці та довідкою підприємства).
В той же час, судом першої інстанції необґрунтовано задоволено вимоги щодо зарахування до пільгового стажу до Списку №1 та Постанови №202 періоду з 08.06.2004 по 12.06.2005. 
По-перше, періоди з 01.07.2003 по 10.06.2004 та з 06.12.2004 по 12.06.2005 місцевим судом своїм рішенням вже було зараховано до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та Постановою №202 (підтверджено записами в трудовій книжці та довідкою підприємства). 
По-друге, після звільнення позивача 10.06.2004 відсутні відомості щодо його працевлаштування до 06.12.2004 (а.с.105,106).

Щодо вимог про зарахування періоду з 14.06.2010 по 30.09.2024 (без виключення будь-яких періодів).
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 1058:
застрахована особа – фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі – персоніфікований облік) – організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;
страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
страхові внески – кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, […], які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, […].
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 1058 страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, […], – для осіб, зазначених у п. 1 (крім фізичних осіб, які використовують працю домашніх працівників), 4-1, 10, 14 ст. 11 цього Закону; […].
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені у ст. 14 цього Закону, […].
Аналіз наведених вище норм Закону № 1058 зумовлює такі висновки:
- громадяни України, які працюють на підприємствах, підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і є застрахованими особами;
- для цієї категорії застрахованих осіб страхувальником є роботодавці;
- платниками страхових внесків до солідарної системи за цю категорію застрахованих осіб є страхувальники.
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначає ст. 24 Закону № 1058.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За правилами, наведеними у ч. 4 ст. 24 Закону № 1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788) визначав порядок і умови зарахування стажу роботи до набрання чинності Законом № 1058.
Види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначає ст. 56 Закону № 1788.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Таким чином, страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 01 січня 2004 року, запису в трудовій книжці для цього не достатньо.
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
Аналіз наведених вище норм Закону № 1788, Порядку № 637 зумовлює такі висновки:
- основним документом, що підтверджує трудовий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, є трудова книжка;
- у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж за період до 01 січня 2004 року встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, архівними установами тощо;
- з 01 січня 2004 року страховий стаж як період, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески, обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Також необхідно зазначити, що системний аналіз норм Закону № 1058 дає підстави для висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески.
Періоди роботи, за які підприємство – страхувальник нарахувало застрахованій особі – працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем – платником страхових внесків.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків для нарахування пенсії за н а я в н о с т і відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески, не може слугувати підставою для позбавлення особи права на пенсію.
Подібні висновки наведені Верховним Судом в постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17 та інших.
Разом з цим відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески, свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.

Як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) у вересні 2024 року відсутні відомості про нарахування заробітної плати позивачу, тому цей період не підлягає зарахуванню до стажу (страхового та пільгового) роботи.

В свою чергу, позивачу не зараховано до стажу період з 01.01.2021, оскільки не сплачено страхові внески.
Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Як передбачено частинами четвертою – шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.
Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV, посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.
Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на роботодавця, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а.
Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працює, дана правова позиція також викладена в інформаційному листі ВАСУ № 212/11/14-14 від 18.02.2014.
Як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) у період січня 2021 року – серпня 2024 року наявні відомості про нарахування заробітної плати позивачу, тому цей період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Що стосується періоду з 14.06.2010 по 31.12.2020, відповідачем зараховано цей період до страхового стажу, а до пільгового (за Списком 1 та Постановою №202) – також, проте із виключенням певних днів: з 29.12.2012 по 31.12.2012, з 30.01.2013 по 02.02.2013, 29.05.2013 по 31.05.2013, з 31.07.2013 по 31.07.2013, з 28.01.2014 по 31.01.2014, з 30.06.2014 по 01.07.2014, з 26.08.2014 по 02.09.2014, з 29.11.2014 по 01.12.2014, з 31.01.2015 по 04.02.2015, з 28.03.2015 по 31.03.2015, з 31.07.2015 по 01.08.2015, з 28.09.2015 по 30.09.2015, з 31.12.2015 по 31.12.2015, з 31.05.2016 по 01.06.2016, з 25.07.2016 по 31.07.2016, з 30.10.2016 по 31.10.2016, з 29.01.2017 по 31.01.2017, з 30.07.2017 по 31.07.2017, з 30.09.2017 по 02.10.2017, з 29.11.2017 по 01.12.2017, з 29.01.2018 по 31.01.2018, з 30.05.2018 по 31.05.2018, з 30.01.2019 по 02.02.2019, з 29.04.2019 по 02.05.2019, з 27.06.2019 по 03.07.2019, з 30.11.2019 по 05.12.2019, з 31.01.2020 по 05.02.2020, з 26.08.2020 по 01.09.2020, з 28.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021, з 28.05.2021 по 03.06.2021, з 31.07.2021 по 04.08.2021, з 28.01.2022 по 31.01.2022, з 27.08.2022 по 31.08.2022, з 27.12.2022 по 03.01.2023, з 28.02.2023 по 28.02.2023, з 27.04.2023 по 04.05.2023, з 29.07.2023 по 31.07.2023, з 29.09.2023 по 01.10.2023, з 25.01.2024 по 04.02.2024, з 29.03.2024 по 31.03.2024, з 30.05.2024 по 31.05.2024, з 31.07.2024 по 31.07.2024.
Вирішуючи ці вимоги, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №09-23/60 від 09.01.2014, позивач працював повний робочий день та виконував гірничі роботи по видобутку вугілля підземним способом на ВП "Шахта Україна" ДП "Селидіввугілля" з 14.06.2010 по 28.11.2010, з 29.11.2010 по теперішній час, що передбачено Списком 1 (а.с.143).
Відповідно до додатків 1 і 2 до цієї довідки, позивач користувався безкоштовною відпусткою та перебував у простої (а.с.144-145).
Матеріали справи не містять доказів того, що перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати було пов`язано з виробничою необхідністю, хоча докази про це повинні надаватись працівником/роботодавцем.
Отже, періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати не можуть бути зараховані до пільгового стажу.

В той же час, спірні періоди містять відомості не лише про перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати, а й в простої.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Відтак, час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Висновок відповідає правовій позиції, наведений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 423/2860/16-а.
Отже, періоди простою підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком 1 та Постановою № 202.

Стосовно вимог про виключення із розрахункового періоду середньої заробітної плати для визначення пенсії періоду з січня 2008 року по березень 2009 року.
Відповідно до розрахунку пенсії за віком позивача, цей період виключений в рамках оптимізації (а.с.61), тому порушень прав позивача відповідачами не допущено, а відтак, підстав для задоволення цих вимог не вбачається.

Стосовно задоволених вимог зобов`язального характеру.
Судом першої інстанції не надано належної оцінки фактичним обставинам справи.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 29.04.2025 позивач вперше звернувся із заявою про призначення пенсії (а.с.36), яка була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.05.2025 №172650010659 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки до заяви не долучена інформація про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.
15.05.2025 позивач вдруге звернувся із заявою про призначення пенсії (а.с.48), розглянутій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, яким пенсію призначено з 29.04.2025.
Про це ОСОБА_1 зазначав і в позові, зазначивши відповідачами обидва Управління.
В свою чергу, скасувавши Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.05.2025 №172650010659 (з чим апеляційний суд погоджується, оскільки встановлено порушення законодавства при обчисленні стажу), окружний суд не врахував, що за обставин цієї справи повторний розгляд цим Управлінням заяви позивача про призначення пенсії не відновить порушення прав останнього.
Отже, належним відповідачем, якого слід зобов`язати відновити права позивача, є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яким призначено пенсію та здійснюється її виплата.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню, з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями частини 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1331,20 грн відповідно до квитанції №9890-3562-9715-6342 від 20.01.2026.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань обох відповідачів судовий збір в розмірі 665,60 грн в рівних частках – по 332,80 грн з кожного.
Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового зборуза подання апеляційної скарги, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі № 200/568/26 та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року у справі № 200/568/26 – скасувати повністю.
Прийняти нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.05.2025 №172650010659 щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 29 квітня 2025 року, зарахувавши періоди роботи:
- з 13.04.1994 по 01.08.1994 – до страхового стажу;
- з 12.09.1994 по 22.12.1994 – до страхового стажу;
- з 24.05.1995 по 03.10.1995 - до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та Постановою №202;
- з 16.07.1997 по 19.08.1998 - до страхового стажу;
- з 25.09.2000 по 16.07.2001 - до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та Постановою №202;
- з 01.07.2003 по 10.06.2004 - до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та Постановою №202;
- з 06.12.2004 по 12.06.2005 - до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та Постановою №202.
- з 14.06.2010 по 31.08.2024 - до страхового стажу, а до пільгового за Списком 1 та Постановою №202: виключивши періоди відпусток без збереження заробітної плати, проте, врахувавши час простою, але не більше 1 місяця в календарному році, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №09-23/60 від 09.01.2014 (з додатками №09-23/61 від 09.01.2014 та №09-23/62 від 09.01.2014).
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: Україна, 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрія, 10, код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 332,80 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у в Рівненській області (місцезнаходження: Україна, 33608, Рівненська область, м. Рівне, вул. Борисенко Олександра, 7, код ЄДРПОУ 21084076) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 332,80 грн.
Повне судове рішення – 23 липня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук