ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 р. 	Справа № 480/364/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.05.2026, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 11.05.26 по справі № 480/364/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

22.01.2026 ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту – ГУ ПФУ в Сумській області, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, другий відповідач), в якому просив суд;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу ОСОБА_1 та поставленні на облік в органах ПФУ;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.07.2025 №183450016724 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 періоду роботи з 10.02.1983 по 18.04.1983, з 28.04.1983 по 01.12.1983, з 25.07.1984 по 29.12.1991, з 25.02.1996 по 22.03.1997, - з 24.03.1997 по 27.10.2011, та повторно розглянути його заяву від 20.10.2025 про призначення пенсії, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області взяти на облік ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та здійснити нарахування та виплату пенсії з моменту фактичного звернення із заявою про призначення пенсії.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 по справі № 480/364/26, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/364/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
На підставі Указу Президента України «Про призначення судді» № 171/2026 від 24.02.2026 та наказу в.о. голови Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 № 12-ОС «Про відрахування зі штату суду ОСОБА_3 у зв`язку з призначенням на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду», розпорядженням керівника апарату Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2026 № 2073 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 480/364/26.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2026 визначено головуючого суддю (суддю – доповідача) по справі № 480/364/26 – Шаповала М. М.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 по справі № 480/364/26 прийнято справу № 480/364/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії до свого провадження.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишено без руху.
Встановлено позивачу строк десять днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та доказами на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.
Роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде залишена без розгляду.
Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що прохальна частина позову містить вимоги ОСОБА_1 , зокрема, про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 10.02.1983 по 18.04.1983, з 28.04.1983 по 01.12.1983, з 25.07.1984 по 29.12.1991, з 25.02.1996 по 22.03.1997, - з 24.03.1997 по 27.10.2011, та про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області взяти на облік ОСОБА_2 та здійснити нарахування та виплату пенсії з моменту фактичного звернення із заявою про призначення пенсії, у зв`язку з чим суд вважав, що позивачу необхідно зазначити статус ОСОБА_2 і підстави заявлення позивачем вимоги відносно цієї особи. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 по справі № 480/364/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 у справі №480/364/26 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії усунення недоліків позовної заяви з обов`язковим наданням позивачу реальної можливості виконати вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що провадження у справі № 480/364/26 було відкрито ще 27.01.2026 та у понад двомісячний строк, встановлений КАС України для розгляду справ у спрощеному провадженні, позивач не отримував жодних повідомлень від суду про стан розгляду справи, у зв`язку з чим, 15.05.2026 самостійно звернувся до Сумського окружного адміністративного суду для уточнення такої інформації, однак був повідомлений, що ухвалою від 11.05.2026 його позовну заяву було залишено без розгляду.
Переконував, що факт повернення на адресу суду конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не є належним підтвердженням вручення позивачу ухвали від 12.03.2026 про залишення позовної заяви без руху, оскільки у даному випадку, ОСОБА_1 не отримував жодної кореспонденції від суду, не повідомлявся поштовим відділенням про надходження на його ім`я рекомендованого листа та не відмовлявся від його отримання, у зв`язку з чим, був позбавлений можливості усунути недоліки позовної заяви, що не було враховано судом першої інстанції.
Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.12.2021 по справі № 640/5058/20, від 04.11.2021 по справі № 826/4978/16, від 29.12.2020 по справі № 640/21490/19, стверджував, що повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема, не встановлює чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.
Наполягав, що ігнорування судом першої інстанції цих правових висновків призвело до покладення на позивача негативних процесуальних наслідків у вигляді залишення позовної заяви без розгляду за невиконання вимог ухвали, про існування якої він не був належним чином повідомлений, що є істотним порушенням норм процесуального права та свідчить про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Відповідно до частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом – КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою від 12.03.2026 суддя Шаповал М. М. прийняв справу № 480/364/26 до свого провадження та встановив, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 161 КАС України, у зв`язку з чим, її було залишено без руху та надано десять днів з моменту отримання ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.
Позивачу вказана ухвала направлялася за адресою місця реєстрації, зазначеною в позовній заяві, але поштове відправлення повернуто поштовим відділенням до суду без вручення.
Станом на 11.05.2026 позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви.
Оскільки у зазначений в ухвалі строк недоліки позовної заяви не були усунуті, суд першої інстанції, на підставі частини 15 статті 171 КАС України вважав наявними підстави для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 160 КАС України установлено вимоги до змісту позовної заяви. Так, згідно приписів цієї статті, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
В позовній заяві зазначаються:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;
10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;
11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.
У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
За правилами, установленими частиною четвертою статті 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази – позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно із частинами першою та другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що залишення позовної заяви без руху – це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку її подання. При цьому, оцінка позовної заяви та констатація недоліків у ній є суб`єктивною.
За змістом частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків (частина чотирнадцята статті 171 КАС України).
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 по справі № 480/364/26 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху направлено 12.03.2026 засобами поштового зв`язку на зазначену позивачем у позові адресу: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відомостей з офіційного веб-сайту Укрпошти рекомендоване відправлення з трек-номером R067123323383 було прийнято відділенням 19.03.2026 та 04.04.2026 повернуто відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
До суду першої інстанції вказане відправлення надійшло 06.04.2026.
При цьому, як вбачається з напису на конверті (а. с. 49) його зміст було вилучено для вручення позивачу особисто 15.05.2026, тобто, після постановлення ухвали про залишення позовної заяви без розгляду (11.05.2026).
На переконання колегії суддів для встановлення обставин дотримання або порушення судом першої інстанції норм процесуального права при залишенні без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 слід надати відповідь на витання: чи може вважатися врученою належним чином учаснику справи копія судового рішення у разі повернення конверту до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Так, згідно із частиною першою статті 241 КАС України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.
Порядок вручення судових рішень унормовано у статті 251 КАС України.
Відповідно до частини п`ятої статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету – рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За правилами пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Питання належності вручення судових рішень у випадку повернення на адресу суду поштової кореспонденції із відміткою «за закінченням терміну зберігання» неодноразово було предметом вирішення Верховним Судом.
За висновками Верховного Суду положення КАС України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Отже, така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання. Такі висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 640/5058/20, від 04 листопада 2021 року у справі № 826/4978/16, від 29 грудня 2020 року у справі № 640/21490/19, від 27 лютого 2020 року у справі № 640/21490/19, від 22 серпня 2024 року у справі № 560/21175/23 та від 02.12.2025 по справі № 640/1574/19.
Поряд з цим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що частина перша статті 131 КАС України передбачає, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно із частиною одинадцятою статті 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Частина перша статті 45 КАС України містить застереження щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами.
Таким чином, хоча стаття 251 КАС України і не передбачає як причину невручення судового рішення проставлення на ньому відмітки «за закінченням терміну зберігання», проте, у випадках, коли з конкретних обставин справи вбачається зловживання учасником справи наданими йому процесуальними правами, що виявляється у неотриманні поштової кореспонденції за самостійно повідомленою ним адресою, а також вжиття судом заходів, спрямованих на доведення до відома учасника справи обставин ухвалення відповідного судового рішення, доцільним та виправданим є визнання поштового відправлення із проставленою на ньому відміткою «за закінченням терміну зберігання» належним доказом виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасника судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій. В такому випадку суд застосовує положення статті 126 КАС України у системному зв`язку із приписами статті 251 КАС України.
Аналогічного підходу дотримується Верховний Суд і у постановах від 25 червня 2025 року у справі № 215/1719/24, від 23 листопада 2023 року у справі № 215/7312/20 та від 02 грудня 2025 року у справі № 640/1574/19.
Повертаючись до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що висновку суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України мало передувати встановлення обставин того, чи вжито було судом усіх заходів задля доведення до відома ОСОБА_1 обставин постановлення судом ухвали від 12.03.2026 про залишення позову без руху після відкриття провадження у справі.
Так, із змісту адміністративного позову слідує, що ОСОБА_1 повідомив суду адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Крім того, позивач вказав свій номер мобільного телефону.
Ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 про залишення позову без руху була направлена на вказану позивачем адресу, однак після отримання конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання», судом першої інстанції не здійснювались заходи щодо повідомлення позивача за допомогою телефонного зв`язку про факт постановлення зазначеної ухвали та можливість отримання її копії.
Таким чином, сукупність вжитих судом першої інстанції заходів, спрямованих на доведення до відома ОСОБА_1 обставин прийняття справи № 480/364/26 до провадження та залишення позову без руху, не дають обґрунтованих підстав вважати, що судом першої інстанції було в повній мірі виконано обов`язок щодо повідомлення позивача про постановлення зазначеного процесуального документа.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що “надмірний формалізм” може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах “Zubac v. Croatia”, “Beles and Others v. the Czech Republic”, №47273/99, пп. 50-51 та 69, та “Walchli v. France”, №35787/03, п. 29).
При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється “право на суд”, яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати “вирішення” спору судом (рішення у справі “Kutic v. Croatia”, заява №48778/99, пункт 25).
За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги та вбачає підстави для скасування ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 по справі № 480/364/26 як передчасної з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Приписами статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
З огляду на вищевикладене та те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із неусуненням недоліків, що в свою чергу, позбавило позивача права на судовий захист, ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 по справі № 480/364/26 підлягає скасуванню з направленням справи на продовження розгляду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329, 353 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 по справі № 480/364/26 - скасувати.
Справу № 408/364/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - направити до Сумського окружного адміністративного суду на продовження розгляду для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   С.П. Жигилій