Справа № 572/3983/26
1-кп/572/531/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області 
в складі
головуючого судді - ОСОБА_1 
при секретарі - ОСОБА_2 
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3 
захисника - ОСОБА_4 
обвинуваченого - ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження №1-кп/572/531/26/ 572/3983/26 (62025240030008390) про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яринівка Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ФОП, раніше не судимого,
в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді водія-електрика відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби, знаходячись у невстановлений досудовим розслідування час та місці, але не пізніше 15.10.2024 придбав у невстановленої особи завідомо неправдивий офіційний документ у вигляді довідки до Акту огляду медико-санітарною експертною комісією серії 12ААВ №544093 від 11.09.2024, яка нібито видана Рівненським обласним центром медико-соціальної експертизи №2, згідно з якої дружині ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено 2-гу групу інвалідності із потребою постійного стороннього догляду.
Надалі, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи за адресою: Рівненська обл., м.Сарни, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби, 15.10.2024 подав начальнику відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 рапорт, у якому зазначив завідомо неправдиві відомості про наявність у нього підстав для звільнення із лав Збройних Сил України, передбачених абзацом 10 підпунктом 3 пунктом 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме : сімейні обставини - необхідність здійснювати постійний догляд за його дружиною ОСОБА_7 , яка має інвалідність 2-ї групи із потребою стороннього догляду.
До свого рапорту про звільнення, солдат ОСОБА_5 долучив завідомо підроблений документ - довідку до Акту огляду медико-санітарною експертною комісією серії 12ААВ №544093 від 11.09.2024, яка нібито видана Рівненським обласним центром медико-соціальної експертизи №2, згідно з якої дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено 2-гу групу інвалідності із потребою постійного стороннього догляду.
15.10.2024 вказаний рапорт із долученими до нього документами прийнятий у ІНФОРМАЦІЯ_5 та зареєстрований за вхідним № НОМЕР_1 .
16.10.2024 за результатами розгляду поданого солдатом ОСОБА_5 рапорту та долучених до нього підроблених документів наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по особовому складу) № 43-РС від 16.10.2024 солдата ОСОБА_5 звільнено з військової служби в запас через сімейні обставини за необхідності здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю І-ІІ групи та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Отже, ОСОБА_5 обвинувачується в ухиленні військовослужбовцем від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 Кримінального кодексу України.
Крім цього, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді водія-електрика відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи у порушення вимог у порушення вимог ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст.11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаходячись у невстановлений досудовим розслідування час та місці, але не пізніше 15.10.2024 придбав у невстановленої особи завідомо неправдивий офіційний документ у вигляді довідки до Акту огляду медико-санітарною експертною комісією серії 12ААВ №544093 від 11.09.2024, яка нібито видана Рівненським обласним центром медико-соціальної експертизи №2, згідно з якої дружині ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено 2-гу групу інвалідності із потребою постійного стороннього догляду.
Надалі, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи за адресою: Рівненська обл., м. Сарни, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби, 15.10.2024 подав начальнику відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 рапорт, у якому зазначив завідомо неправдиві відомості про наявність у нього підстав для звільнення із лав Збройних Сил України, передбачених абзацом 10 підпунктом З пунктом 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме : сімейні обставини - необхідність здійснювати постійний догляд за його дружиною ОСОБА_7 , яка має інвалідність 2-ї групи із потребою стороннього догляду.
До свого рапорту про звільнення солдат ОСОБА_5 долучив завідомо підроблений документ - довідку до Акту огляду медико-санітарною експертною комісією серії 12ААВ №544093 від 11.09.2024, яка нібито видана Рівненським обласним центром медико-соціальної експертизи №2, згідно з якої дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено 2-гу групу інвалідності із потребою постійного стороннього догляду.
15.10.2024 вказаний рапорт із долученими до нього документами прийнятий у ІНФОРМАЦІЯ_5 та зареєстрований за вхідним № НОМЕР_1 .
16.10.2024 за результатами розгляду поданого солдатом ОСОБА_5 рапорту та долучених до нього підроблених документів наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по особовому складу) № 43-РС від 16.10.2024 солдата ОСОБА_5 звільнено з військової служби в запас через сімейні обставини за необхідності здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю І-ІІ групи та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
24.10.2024 внаслідок звільнення з військової служби ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Сарни Сарненського району Рівненської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи завідомо неправдиві документи, шляхом обману командування ІНФОРМАЦІЯ_8 , заволодів державними грошовими коштами належними державі, у вигляді одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у розмірі 26 453, 05 грн. та компенсації за дні невикористаної щорічної відпустки у розмірі – 34 652, 76 грн., які були перераховані на його особистий банківський рахунок, після чого розпорядився ними на власний розсуд, задавши майнової шкоди державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_8 на загальну суму 61 105, 81 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України. 
Під час досудового провадження між прокурором військової прокуратури Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 28 липня 2026 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно із угодою – ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.190 КК України. 
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.4 ст.409 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч.1 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі, остаточна міра покарання з урахуванням ч.1 ст.70 КК України визначена шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим – 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України з іспитовим строком.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України – у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч.4 ст.469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені, відповідно, до тяжких злочинів (ч.4 ст.409 КК України) та кримінальних проступків (ч.1 ст.190 КК України). 
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Внаслідок злочинів, що інкримінуються обвинуваченому шкода завдана лише державним інтересам, крім цього, представник потерпілої особи у вказаному провадженні надав письмову заяву щодо можливості укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а тому угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє зміст угоди, положення ч.4 ст.474 КПК України щодо права на судовий розгляд, під час якого обвинувачення має доводитись прокурором, можливості мати захист від обвинувачення та можливості надання доказів на доведення невинуватості. Крім цього, із пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, факт застосування до останнього примусу, насильства або погроз, обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, останній заперечив.
Суд вважає, що умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, а тому є достатні підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання, оскільки, на думку суду має можливості для виконання вказаного покарання. 
Угода укладалась в присутності захисника.
Крім цього, в даному випадку судом враховано, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відшкодував завдану шкоду в повному обсязі.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В : 

Угоду від 28 липня 2026 року по кримінальному провадженні №1-кп/572/531/26/ 572/3983/26 (62025240030008390) про визнання винуватості, укладену між прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 – затвердити.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.190 КК України, призначивши покарання :
за ч.4 ст.409 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі, 
за ч.1 ст.190 КК України - у виді двох років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_9 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 5 років. .
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази : мобільні телефони марки іPhone 15 Pro MAX IMEI 1 НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 та Xiaomi 14 T IMEI НОМЕР_4 , які знаходяться на зберіганні у ТУ ДБР у м.Хмельницькому, повернути ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений на це майно ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2026 року.
Обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою – скасувати, звільнивши обвинуваченого з-під варти негайно після проголошення вироку в залі суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя