Справа № 350/653/26
Номер провадження 2/350/648/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
(заочне)
09 липня 2026 року     селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд    Івано-Франківської області
в складі :
головуючого судді      Бейка А.М.,
секретаря судового засідання    Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій сторін:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3268000 від 15.02.2020 року у розмірі 18 989,25 грн., а також судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця (сайт https://alexcredit.ua) укладено в електронній формі Договір про надання кредиту № 3268000, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 4 300,00 грн. Кредитний договір, Графік платежів до нього та Паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS3268000, що, на переконання позивача, за правовими наслідками прирівнюється до власноручного підпису та підтверджує укладення договору у письмовій формі.
Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу кредитні кошти у сумі 4 300,00 грн. на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Відповідач, у свою чергу, взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість.
29.10.2025 року між ТОВ «Алекскредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» укладено договір факторингу № 29/10-2025, за умовами якого ТОВ «Секвоя Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за основними договорами, у тому числі право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3268000 від 15.02.2020 року.
31.10.2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» укладено договір факторингу № ДФ-31102025, за умовами якого право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до позивача.
Станом на 29.10.2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 3268000 від 15.02.2020 року становить 18 989,25 грн., з яких: 4 300,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 14 689,25 грн. – заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за комісіями та пенею відсутня.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавала, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01.05.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши справу до розгляду із повідомленням учаснків справи.
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2026 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи.
Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надала, хоча була належним чином повідомлена про розгляд даної справи.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
15.02.2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір про надання кредиту № 3268000, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов договору (п. 1.1, 1.2 Договору).
Сума кредиту складає 4 300,00 грн. (п. 1.3 Договору). Кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника (п. 1.4 Договору).
Пунктом 1.7 Договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом: у разі використання Лояльних (покращених) умов кредитування, а саме за умови повного повернення кредиту та сплати процентів протягом 30 календарних днів з 15.02.2020 року до 16.03.2020 року (включно), процентна ставка становить 1,36 % за кожен день користування кредитом; за Загальними умовами кредитування – 1,70 % за один день користування кредитом у Базовий період (з 15.02.2020 по 16.03.2020) та 3 % за один день користування кредитом у Спеціальний період (з 17.03.2020 по 12.09.2020).
Строк дії договору встановлено з 15.02.2020 року до 12.09.2020 року (включно) (п. 3.1 Договору).
Договір, Графік платежів до нього підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS3268000. Умови кредитування, розмір процентних ставок, орієнтовна загальна вартість кредиту та орієнтовна реальна річна процентна ставка визначені також у Паспорті споживчого кредиту № 3268000, наданому відповідачу до укладення договору 15.02.2020 року та підписаному відповідачем тим самим одноразовим ідентифікатором PS3268000.
На виконання умов договору ТОВ «Алекскредит» перерахувало відповідачу кредитні кошти у сумі 4 300,00 грн. на картковий рахунок, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Елаєнс» від 02.11.2024 року, згідно з якою платіж на суму 4 300,00 грн. проведено 15.02.2020 року зі статусом «approved».
Відповідно до наданого позивачем детального (щоденного) розрахунку заборгованості за договором № 3268000 від 15.02.2020 року, станом на 29.10.2025 року заборгованість відповідача становить 18 989,25 грн., з яких: 4 300,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 14 689,25 грн. – заборгованість за нарахованими процентами.
29.10.2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» укладено договір факторингу № 29/10-2025, за умовами якого ТОВ «Секвоя Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за основними договорами, вказаними у відповідних реєстрах прав вимоги, у тому числі право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3268000 від 15.02.2020 року у сумі заборгованості 18 989,25 грн.
31.10.2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» укладено договір факторингу № ДФ-31102025, за умовами якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до позивача у справі – ТОВ «ФК «Солвентіс».
Таким чином, між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 3268000 від 15.02.2020 року та непогашення в повному обсязі заборгованості, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, який набув права вимоги за вказаним договором.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з пунктами 6 та 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла таку пропозицію шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції.
За своїм змістом такий підпис є комбінацією цифр і букв (кодом, паролем), яку отримує особа, що авторизувалася в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, зокрема у вигляді смс-коду, надісланого на телефон, і введення якої у спеціально відведене поле на веб-сторінці прирівнюється до підписання договору цією особою. Факт поєднання одноразового ідентифікатора з підписаними за його допомогою даними підтверджується тим, що особа, яка підписала ті чи інші дані, ідентифікувалася в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, залишила там свої контактні дані, отримала ідентифікатор за такими контактними даними та ввела його у спеціально відведене поле, а її дії були пов`язані саме з наміром укласти договір, текст якого був розміщений поряд з полем для введення ідентифікатора. Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2026 року у справі № 758/14925/23 та постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Судом встановлено, що договір про надання кредиту № 3268000 від 15.02.2020 року, Графік платежів до нього та Паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS3268000, а факт отримання відповідачем кредитних коштів на картковий рахунок додатково підтверджує його волевиявлення на укладення договору. З огляду на зазначене суд вважає доведеним факт укладення сторонами кредитного договору № 3268000 від 15.02.2020 року у передбаченій законом письмовій (електронній) формі.
Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюються договором.
Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 4 300,00 грн. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у строк та в порядку, визначені договором, не виконав, унаслідок чого станом на 29.10.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 18 989,25 грн., з яких 4 300,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 14 689,25 грн. – заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.
Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові; неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості, а лише зумовлює право боржника на погашення заборгованості первісному кредитору до отримання такого повідомлення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15).
Судом встановлено, що 29.10.2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» укладено договір факторингу № 29/10-2025, а 31.10.2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» укладено договір факторингу № ДФ-31102025, на підставі яких відбулося послідовне відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 3268000 від 15.02.2020 року, і позивач набув права вимоги до відповідача у сумі заборгованості 18 989,25 грн. Доказів, які б спростовували дійсність вказаних договорів факторингу чи обсяг відступленого права вимоги, відповідачем суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, доказів погашення заборгованості чи її частини, а також доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не надав, розмір та складові заборгованості не оспорив.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач істотно порушив умови кредитного договору № 3268000 від 15.02.2020 року, у встановлені строки кредит та проценти за користування ним не повернув, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в розмірі 18 989,25 грн., з яких: 4 300,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 14 689,25 грн. – заборгованість за нарахованими процентами.
V. Розподіл судових витрат:
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 2 662,40 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд враховує таке. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до нього, детальний опис наданих послуг та акт про надання правничої допомоги на суму 6 000,00 грн.
Враховуючи предмет спору, обсяг наданих послуг, розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та ціну позову, а також те, що відповідачем клопотання про зменшення таких витрат не заявлялося і доказів їх неспівмірності суду не надано, суд, керуючись критеріями реальності та розумності адвокатських витрат, вважає за можливе стягнути витрати на професійну правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі 6 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 207, 509, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 610, 625, 639, 1048, 1054, 1078, 1081, 1082 Цивільного кодексу України, ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 5-7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 137, 141, 178, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (ЄДРПОУ 43657029, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО 300346) заборгованість за кредитним договором № 3268000 від 15.02.2020 року в розмірі 18 989 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 25 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», адреса: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 29-31; адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; код ЄДРПОУ 43657029; IBAN НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО 300346.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя         А.М. Бейко