Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/331/26 Головуючий у суді І інстанції: Куценко О.В.
Категорія: ст.130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2026 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А., 
з участю:
представника особи, яка притягається до відповідальності – адвоката Стахєєва О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Стахєєва О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 06 травня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки на запит суду – не надано)
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 06 травня 2026 року   ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з   ОСОБА_2 665 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
Згідно постанови суду ОСОБА_1 27.03.2026 року о 15 год. 37 хв., в м. Кропивницькому по вул. Донецька 93, керував транспортним засобом ВАЗ3210990-20, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в закладі охорони здоров`я КНП ОКПЛ водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5.а. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням адвоката Стахєєва О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та зарити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Також в апеляційній скарзі адвоката Стахєєва О.О. також просить за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області відшкодувати йому витрати з надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що саме ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем, а відтак, він правомірно відмовив інспектору від проходження медогляду.
Судом не дано будь-якої правової оцінки вказаній фактичній обставині.
При цьому суд не керувався положеннями ст. 62 Основного закону України, за приписом якого - всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Також, судом першої інстанції не вжито заходів щодо встановлення місця встановлення ОСОБА_1 та розглянуто справу за його відсутності. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – залишити без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що він є власником транспортного засобу ВАЗ3210990-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В той день 27.03.2026 року близько 14.00-15.00 год. він керував транспортним засобом, у тому числі по вулицям Терешкової та Донецькій м. Кропивницького. 
В салоні його транспортного засобу перебували ОСОБА_1 разом із його знайомою дівчиною. Прізвище дівчини, свідок не зміг пригадати оскільки не знайомий з нею. 
ОСОБА_1 він знає з 2008 року, оскільки товаришував з його батьком.
Вказав, що того дня зупинився на вул. Донецькій та пішки спустився нижче на квартал до домоволодіння свого кума ОСОБА_4 , оскільки йому необхідно було отримати за допомогою нівеліру точні розміри паркану для майбутніх будівельних робіт.
При цьому, він не хотів, щоб ОСОБА_1 та його подруга чекали його біля домоволодіння кума. 

В суді апеляційної інстанції адвоката Стахєєв О.О. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Вказав, що в матеріалах справи відсутні безпосередньо докази, які свідчать про факт керування його підзахисним транспортним засобом. 
Більш того, в суді апеляційної інстанції допитано в якості свідка власника транспортного засобу ОСОБА_3 , який пояснив безпосередньо він керував транспортним засобом. А тому, з врахуванням вимог ст. 62 Конституції України просив закрити провадження у справі за відсутності доказів. 

Розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 та в матеріалах справи відсутні докази про отримання ним копії судового рішення, прихожу до висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження. 

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 625577 від 27.03.2026, яким підтверджується, що саме 27.03.2026 року о 15 год. 37 хв., в м. Кропивницькому по вул. Донецька 93 мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 ;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких він не керував транспортний засобом, а керувала інша особа;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;
- відеозаписом події, який міститься зафіксовано маневр повороту транспортного засобу ВАЗ3210990-20 та подальший рух транспортного засобу працівників поліції. Також на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції під`їжджають до транспортного засобу ВАЗ3210990-20, з водійського місця виходить особа, якав подальшому встановлена, як ОСОБА_1 . Також, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 поводить себе нервово. На відеозаписі зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в умовах закладу охорони здоров`я. Поліцейський роз`яснив порушення пункту 2.5 ПДР та складання протоколу за ст.130 КУпАП, роз`яснив ст.63 Конституції України, ст.263 КУпАП, відсторонив водія від керування транспортного засобу, повідомив про розгляд справи у Фортечному районному суді м. Кропивницького. 

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.
Доводи апеляції про відсутність доказів у справі про адміністративне правопорушення, є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду. 
В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт керування 
ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ3210990-20, а також факт відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в умовах закладу охорони здоров`я. 
А тому, вказані дії ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 
В той же час, необхідно зазначити про те, що ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд на визначення стану сп`яніння. 

В матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 апеляційний суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.

Що стосується доводів апеляції про те, що ОСОБА_1 не керував транспонуй засобом, а знаходився в салоні транспортного засобу. 
Так, на відеозаписах наявного в матеріалах справи зафіксовано, як водій транспортного засобу ВАЗ3210990-20 здійснює поворот. Вказане вже спростовує позицію захисту про те, що транспортний засіб не рухався. 
В подальшому на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції під`їжджають до транспортного засобу ВАЗ3210990-20, який вже був припаркований на узбіччі дороги де з водійського місця виходить ОСОБА_1 . 
Факт того, що це один та той же самий транспонуй засіб свідчить зафіксовані на відеозаписі показання ОСОБА_1 , коли працівники поліції показали йому за допомогою наявних технічних засобів, рух транспортного засобу та маневр його повороту. 
В той же час фактично ОСОБА_1 в ході розмови з працівникам поліції завчає що ними не зафіксовано факт керування безпосередньо в момент зупинки транспортного засобу, а в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає про те, що він не керував транспортний засобом, а керувала інша особа, при цьому не зазначає конкретну особу.
Однак зафіксовано, що ОСОБА_1 перебував на водійському місці транспортного засобу ВАЗ3210990-20, після незначного проміжку часу ,як транспортний засіб ВАЗ3210990-20 виконав маневр повороту. 
Саме по собі перебування ОСОБА_1 на водійському місці свідчить про те, що він безпосередньо керував транспортним засобом ВАЗ3210990-20.
Таким чином, враховуючи те, що на відеозаписах зафіксовано рух транспортного засобу працівників поліції та транспоного засобу ВАЗ3210990-20, перебування ОСОБА_1 на водійському місці транспортного засобом ВАЗ3210990-20, апеляційний суд не враховує доводи апеляції щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Необхідно завчити про те, що пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом наявними в матеріалах справи відповідно до якого він перебував на водійському місці транспортного засобу ВАЗ3210990-20, який нещодавно здійснював маневр повороту.

Також суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_3 оскільки по-перше вказаний свідок пояснив в суді, що він знає ОСОБА_1 з малку. За таких обставин апеляційний суд критично відноситься до його показань, оскільки він заінтересований в результатах розгляду справи, по-друге його показання не узгоджують з відеозаписом наявним в матеріалах справи. 
Крім того, враховуючи обставини справи, а саме незначний проміжок часу між виконанням маневру повороту та зупинкою транспортного засобу, у випадку керування транспортним засобом іншою особою ОСОБА_1 не перебував би на місці події за кермом транспортного засобу. 

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Переглядаючи відеозаписі встановлено, що за своєю суттю вони є безперервними та фактично продовжують один одного. 
Отже, наявний у справі диск з відеозаписом є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
Необхідно зазначити про те, що адвокат Стахєєв О.О. не оспорює дійсність даних зафіксовані на відеозаписі. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Доводи про невідповідність дій працівника поліції вимогам КУпАП не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складені у відповідності до вимог КУпАП.

Твердження апеляції про розгляд справи без ОСОБА_1 , як підстава для скасування судового рішення та закриття провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції з наступних підстав.
В матеріалах справи наявний відеозапис на якому працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про розгляд справи у Фортечному районному суді м. Кропивницького.
Також працівниками поліції встановлено місце проживання ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції направлялись судова повістка за адресою встановленою працівниками поліції. 
Тому, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що можливість розгляду справі без ОСОБА_1 .
В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З огляду на викладене, враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного його повідомлення правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги захисника стосовно порушення районний судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника, в тому числі направлення рекомендованого повідомлення за місцем проживання ОСОБА_1 .

Більш того, апеляційний суд поновив у правах передбачених ст. 268 КУпАП, однак апелянтом не було надано будь-яких додаткових доказів та аргументів стосовно не винуватості ОСОБА_1 .
Зокрема, ОСОБА_1 та його адвокат будь яких переконливих доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надали. 
А тому, на думку апеляційного суду районний суд правильно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення без ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи є достатні дані про те, що районним судом вживалися заходи стосовно належного повідомлення ОСОБА_1 знав про розгляд справи у суді першої інстанції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, а також мав можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. 

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1  адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Разом з тим, не можуть бути задоволенні доводи апеляції про необхідність стягнення з відділу поліції розміру грошового стягнення на правову допомогу, оскільки прийняття вказаного рішення не передбачено вимогами КУпАП. При цьому, стягнення витрат здійснюється в порядку іншого судочинства.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Поновити адвокату Стахєєву О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження. 
Апеляційну скаргу адвокату Стахєєву О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 06 травня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду    Р.А. Бондарчук