Справа № 456/3459/26
Провадження № 3/456/1493/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

22 липня 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого заступником міського голови Сокальської міської ради,
за ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 10.06.2026 близько 18:23 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 13 керував транспортним засобом марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродній колір обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився, всіма способами уникав відповіді, зазначав, що з працівниками поліції нікуди не поїде, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 10.06.2026 близько 18:23 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 13, керуючи транспортним засобом марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора на залізничному переїзді, чим порушив вимоги п. 20.5в ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП визнав, заперечивши вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснив, що 10.06.2026 близько 18:23 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського дійсно керував транспортним засобом марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , оскільки супроводжував дружину до клініки «Симбіотика». Мав конфліктну ситуацію з представниками поліції щодо здійснення проїзду на заборонний сигнал світлофора на залізничному переїзді. В ході розмови працівники поліції запропонували пройти йому огляд на стан наркотичного сп`яніння. Від проходження такого він не відмовлявся, проте просив, щоб при огляді були дотримані його права, визначені КУпАП. Працівники поліції, обурившись його вимогами, не забезпечили дотримання таких та склали протокол як за ч. 2 ст. 123 КУпАП, так і протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким він категорично не згідний, оскільки в стані наркотичного сп`яніння не перебував, що підтверджується відповідним висновком медичного закладу.
Захисник Комар М.В. у судовому засіданні вину ОСОБА_1 заперечив, зазначивши, що останній в стані наркотичного сп`яніння не перебував, що підтверджується відповідним висновком. Ознаки, на які покликаються працівники поліції в протоколі, не є ознаками наркотичного сп`яніння, а особливостями стану ОСОБА_1 в силу його стану здоров`я та життєвого досвіду. Просив закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, покликаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам події, а в матеріалах справи відсутні. докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі.
Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративним правопорушенням є в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.
Відповідно до п. 20.5в Правил дорожнього руху рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 10.06.2026 близько 18:23 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 13 керував транспортним засобом марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродній колір обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився, всіма способами уникав відповіді, зазначав, що з працівниками поліції нікуди не поїде, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 10.06.2026 близько 18:23 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 13, керуючи транспортним засобом марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора на залізничному переїзді, чим порушив вимоги п. 20.5в ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП..
Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст 123 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 689394 від 10.06.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 10.06.2026 близько 18:23 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 13 керував транспортним засобом марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродній колір обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився, всіма способами уникав відповіді, зазначавЮ що з працівниками поліції нікуди не поїде, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого встановлено, що ОСОБА_1 10.06.2026 о 18 год. 23 хв. направлено на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, проте останній від огляду в медичному закладі відмовився;
- рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Драча ВІ. від 10.06.2026, в якому відображено події 10.06.2026 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 13 за участі ОСОБА_1 ;
- довідкою Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, яка підтверджує факт належності автомобіля марки марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 689376 від 10.06.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 10.06.2026 близько 18:23 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 13, керуючи транспортним засобом марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора на залізничному переїзді, чим порушив вимоги п. 20.5в ПДР;
- відеозаписами, які підтверджують обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме: 1) факт проїзду на заборонний сигнал світлофора на залізничному переїзді ОСОБА_1 10.06.2026 близько 18:23 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 13 транспортним засобом марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 ; 2) факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки ««Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , 10.06.2026 близько 18:23 в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 13 та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі; 
Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.
Суд критично оцінює наданий стороною захисту висновок № 104 від 10.06.2026 про те, що за результатом його огляду 10.06.2026 о 20:49 ознак сп`яніння не виявлено, оскільки всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок), такий проведено за відсутності працівників поліції. Матеріали справи не містять доказів виклику та неприбуття працівників поліції до медичного закладу для фіксування процедури огляду. Долучений до матеріалів справи скріншот журналу викликів у жодній мірі не підтверджує, що такий належить ОСОБА_1 . Крім цього, варто зазначити, що подія мала місце 10.06.2026, проте в правому кутку долученого скріншот-фото вбачається, що таке створено 14.06.2026.
Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР (відмова пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин як за допомогою тесту «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі), а не п. 2.9А ПДР (керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Відтак суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останній просить закрити провадження у справі відносно нього з цих підстав, оскільки такі спростовуються матеріалами справи та розцінюються як такі, що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Долучені до протоколів відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинених правопорушень, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які брали участь у складанні протоколів про адміністративні правопорушення, отримані у встановленому законом порядку і здійснені працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративних правопорушень.
Суд звертає увагу, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття. Поліцейським, серед іншого, було роз`яснено ОСОБА_1 право проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та наслідки відмови від проходження такого огляду, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано обставини, викладені в протоколах, і такі відеозаписи є доказом, що підтверджує факт вчинення водієм ОСОБА_1 правопорушень, що йому інкримінуються. З відеозапису вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції виявив у нього явні ознаки наркотичного сп`яніння і йому було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але останній не зробив жодних дій, які б свідчили про дійсність його намірів пройти на вимогу працівника поліції відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння, що вірно розцінено як відмову від проведення огляду. 
Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення в особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.
За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, у тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom»)[GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR від 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема в справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчинених ним правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Разом з тим, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Так, з долученого до матеріалів справи посвідчення № НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, а тому останній підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст. 23, 33, 36, 283, 284 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_1 згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити від сплати судового збору.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя     Л.В.Гула