Справа № 502/1131/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Урсул Г.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 20.12.2017 року зареєстрований шлюб між сторонами, в період якого народився ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 
. Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 09.12.2024 року по справі № 502/2169/24, позов задоволено, шлюб між сторонами розірвано. 
Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04.07.2025 року по справі № 502/948/25, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щомісячно у розмірі 2500 гривень, починаючи з 14.05.2025 року до досягнення дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не подавала виконавчий лист до відділу ДВС, ОСОБА_1 добровільно сплачував аліменти на утримання дитини, що підтверджується копіями платіжних доручень АТ КБ «ПриватБанк».
Між тим, відповідно до акту депутата Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.05.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Також вбачається, що з 23.02.2026 року разом з ним за цією адресою мешкає та знаходиться на повному забезпеченні його неповнолітній син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В дитини є власна кімната, обладнана всім необхідним для нормального проживання та навчання. В квартирі прибрано.
На підставі вищевикладеного, позивач просить суд:
-припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стягуються на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04.07.2025 року по справі № 502/948/25.
Позивач в судове засідання не з`явився, до позову додано клопотання позивача, про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подавала. Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 20.12.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 15.05.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 105. 
Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 09.12.2024 року по справі № 502/2169/24, позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований 20.12.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 193. 
Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04.07.2025 року по справі № 502/948/25, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щомісячно у розмірі 2500 гривень, починаючи з 14.05.2025 року до досягнення дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Як вбачається з довідки за вих. № 22 від 23.02.2026 року, виданого Кілійським ліцеєм Кілійської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається у 1-Б класі Кілійського ліцею Кілійської міської ради. 
Після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не подавала виконавчий лист до відділу ДВС, ОСОБА_1 добровільно сплачував аліменти на утримання дитини, що підтверджується копіями платіжних доручень АТ КБ «ПриватБанк. 
Відповідно до акту депутата Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.05.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Також вбачається, що з 23.02.2026 року разом з ним за цією адресою мешкає та знаходиться на повному забезпеченні його неповнолітній син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В дитини є власна кімната, обладнана всім необхідним для нормального проживання та навчання. В квартирі прибрано.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Водночас, ч.ч. 1-2 ст. 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Припинення стягнення аліментів є можливим, зокрема, в тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому, обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 12.01.2026 року.
Подібний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 186/126/21 (провадження № 61-1949св23).
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16-ц) вказував про те, що аліменти, за своєю суттю - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми Цивільного процесуального кодексу України про те, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Такий спосіб захисту прав платника аліментів є ефективним.
Окрім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 Сімейного кодексу України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17.
При дослідженні матеріалів справи у їх сукупності судом об`єктивно встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживає з матір`ю на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком.
Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відтак, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, судову практику, що склалася при вирішенні аналогічних справ, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина, які стягуються на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04.07.2025 року по справі № 50/948/25.
Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 22.05.2026 року.
Таким чином, з огляду на викладене, позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,191, 223, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280 -284 ЦПК України, ст. 179, 180-183, 197, 267-271, 273 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - задовольнити.
Припинити з 22.05.2026 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стягуються на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04.07.2025 року по справі № 502/948/25.
Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Березніков