308/10980/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., розглянувши адміністративні матеріали відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
24.07.2026 о 09:35, у міжнародному пункті пропуску через ДКУ для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» (територія Чопської ТГ Ужгородського р-ну Закарпатської обл.) прикордонним нарядом "Перевірка документів" була виявлена та затримана гр. України ОСОБА_1 , яка здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну. Своїми діями порушила вимоги ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991, вимоги ст. 6 ЗУ «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009, вимоги ст. З ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 та п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених ПКМУ від 27.01.1995 року № 57, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 1 КУпАП. 
Гр. ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що гр. ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у її відсутності на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.
Вина гр. України ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 006666Е від 24.07.2026 року, протоколом про адміністративне затримання від 24.07.2026 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 24.07.2026 року, поясненнями від 24.07.2026 року, рапортом від 24.07.2026 року. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях громадянина України ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП – перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
В свою чергу, суд враховує характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини справи, бере до уваги той факт, що діяння, вчинене ОСОБА_1 містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, крім того судом враховано, особу правопорушника, а також те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, що перевірено судом за даними ЄДРСР, тому суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП обмежившись відносно неї усним зауваженням.
На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 204-1, ст.ст. 256, 278, 283, 284, КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:
Громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України, звільнивши її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КпАП України, обмежившись відносно неї усним зауваженням та закрити провадження у даній справі.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.
На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду        Н.В. Наумова