Справа № 695/2602/26
Провадження № 2/692/953/26
28.08.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2026 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Левченко Л.О.
за участю секретаря Савенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Драбів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
УСТАНОВИВ:
ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 03.10.2025 було укладено Кредитний договір (оферти) № 03.10.2025-100000780, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 7500,00грн., строком на 217 днів, дата повернення кредиту: 07.05.2026. Позичальником документи, які складають кредитний договір підписано за допомогою електронного ідентифікатора, надісланого на номер, який останній вказав як фінансовий: 0985359980.
Позичальником під час укладення кредитного договору № 03.10.2025-100000780 від 03.10.2025, пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Процентна ставка стандарт - фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів. Процентна ставка економ - фіксована незмінна у розмірі 0,5% за один день користування кредитом протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка стандарт. Комісія пов`язана з наданням кредиту: 9% від суми кредиту та дорівнює 675,00грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 675,00грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Перерахування коштів здійснюється на рахунок з використанням реквізитів електронного платіжного засобу споживача: 5168-74XX-XXXX-9588. 
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 21412,50грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7500,00грн., по процентах: 6975,00грн., по додатковій комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 675,00грн., по відсотках нарахованих по ст. 625 ЦК України: 6262,50грн.
Вказав попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що включає судовий збір у розмірі 2662,40грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6000грн. та витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі орієнтовно 150грн.
Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 03.10.2025-100000780 від 03.10.2025 у загальному розмірі 21412,50грн., судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2662,40грн. та витрат пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 150грн. покласти на відповідача, докази щодо понесених судових витрат на оплату правничої допомоги зобов`язався надати протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 31липня 2026 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 
Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, з заявами та клопотаннями відповідач до суду не зверталась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. 
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що згідно Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), підписаної одноразовим ідентифікатором Е311, дана пропозиція є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 ЦК України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 ЦК України. Дата набрання чинності пропозицією (офертою): 03.10.2025, дата і час укладання 03.10.2025 о 11:22. 
Згідно п. 2.1 Пропозиції електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію».
Згідно п. 3.1 Пропозиції кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених Договором а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно п. 3.3 Пропозиції та відповідних підпунктів дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк на який надається кредит, дата повернення виплати кредиту, проценти за користування кредитом, графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
Згідно п. 4.1 Пропозиції кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності, поворотності, спосіб надання котів: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-9588.
Згідно п. 6.1 Пропозиції заявник зобов`язується використати кредити на зазначені у договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: повернення кредиту, сплата процентів, у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором - негайно з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги про нарахування таких санкцій. 
Згідно Заявки кредитного договору № 03.10.2025-100000780 (кредитної лінії), укладеної 03.10.2025, підписаної одноразовим ідентифікатором Е311, електронний договір, частиною якого є дана заявка, укладається у порядку у порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Позичальник: ОСОБА_1 , реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів: 5168-74XX-XXXX-9588. Відповідно до умов кредитного договору № 03.10.2025-100000780 від 03.10.2025 кредит надається на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту: 03.10.2025, сума кредиту: 7500,00грн., строк на який надається кредит: 217 днів з дати його надання, дата повернення кредиту: 07.05.2026. Пролонгація строку кредитування/строку договору не передбачена. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,0% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 675 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості) – 675грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Денна процентна ставка: 0,72%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом: 3095,67%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача: 19257,70грн., загальні витрати за споживчим кредитом 11757,70грн.
Пунктом 14 Заявки є Графік платежів, розділений на 7 періодів. Графік містить відомості про загальний розмір чергового платежу, розмір платежу з процентів у складі чергового кредиту, розмір платежу з комісії за надання у складів чергового платежу, розмір платежу з комісії за обслуговування у складі платежу розмір платежу з суми кредиту у складі чергового платежу, дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом. Дата чергового платежу: з 02.11.2025 по 07.05.2026.
Аналогічні положення вказані у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 03.10.2025-100000780 від 03.10.2025 (кредитної лінії), підписаної позичальником ОСОБА_1 електронним підписом Е311.
Додатком до кредитного договору є Інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 , де вказано її контактні дані та персональні дані третіх осіб.
Згідно повідомлення-Інформації, отриманої з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача ПІБ позичальника: ОСОБА_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно квитанції до платіжної інструкції № 20364-1391- 291518099, 03.10.2025 ТОВ «Споживчий центр» через надавача платіжних послуг ТОВ ФК «Контрактовий дім» перерахував ОСОБА_1 на картку НОМЕР_2 кошти у розмірі 7500,00грн. з призначенням платежу: Видача за договором кредиту № 03.10.2025-100000780.
Згідно Розрахунку заборгованості за договором 03.10.2025-100000780 від 03.10.2025, станом на 12.06.2026, позичальник:  ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , він виконаний за період з 03.10.2025 по 08.05.2026. Сума наданого кредиту 7500,00грн., основний борг: 7500,00грн., залишок відсотків: 6975,00грн., залишок відсотків за ст. 625 ЦК України: 6262,50грн., залишок комісій: 675,00грн., залишок штрафів: 0,00грн. Всього: 21412,00грн. 
Основний борг є незмінним протягом всього періоду розрахунку. Відсотки нараховувались: у період з 03.10.2025 по 03.01.2026 за ставкою 1,00%, з 04.01.2026 по 07.05.2026 за ставкою 0,50%. Відсотки по ст. 625 ЦК України нараховувались у період з 04.01.2026 по 14.12.2025 та з 04.01.2026 по 28.02.2026. Комісія нараховувалась: 03.10.2025 у розмірі 675,00грн., 03.11.2025 у розмірі 675,00грн. та 04.12.2025 у розмірі 675,00грн. Відомості про суми платежу: 02.11.2025 - 3000,00грн., 08.12.2025 - 2400,00грн., 14.12.2025 - 1837,50грн.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.
У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Вказаним Кредитним договором позичальник зобов`язалась повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування і комісію.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
ОСОБА_1 усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти в повному розмірі не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. 
Тому суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7500,00грн. та сумою заборгованості за відсотками: 6975,00грн., а всього на суму 14475,00грн.
Щодо вимоги про стягнення відсотків по ст. 625 ЦК України на суму 6262,50грн. суд зазначає наступне.
Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
В Україні воєнний стан, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на даний час воєнний стан триває.
Враховуючи викладене, той факт, що кредитний договір укладено 03.10.2025, у суду відсутні підстави для стягнення заборгованості за відсотками по ст. 625 ЦК України в сумі 6262,50грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.
Умовами кредитного договору № 03.10.2025-100000780 від 03.10.2025 передбачено комісію, пов`язану з наданням кредиту та комісію за обслуговування кредитної заборгованості у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
У розрахунку заборгованості зазначено про нарахування комісії, загальний розмір якої складає 2025,00грн., розмір та порядок нарахування якої відповідають як умовам нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту, так і умовам нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи.
Згідно ч. 5 ст. 12 вказаного Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено номативно-правовими актами.
Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку.
Також з матеріалів справи не вбачається, що у вказаних періодах відповідачу надавались додаткові послуги з надання інформації про стан кредиту або будь-які інші послуги, пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Тому вимога про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості до задоволення не підлягає.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем було внесено кошти в якості оплати заборгованості у загальному розмірі 7237,50грн. з яких 1237,50грн. було враховано в якості сплати відсотків за ст. 625 ЦК України та 1350,00грн. в якості оплати за комісіями. Враховуючи викладене загальна сума заборгованості підлягає до зменшення на суму сплаченої відповідачем комісії та відсотків по ст. 625 ЦК України та має становити 11887,50грн. (14475,00-1237,50-1350,00=11887,50).
Тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості у загальному розмірі 11887,50грн., що включає суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками. 
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. 
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2662,40грн., а тому належить стягнути з відповідача на користь позивача, у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1478,07грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вказані представником позивача в позовній заяві, як судові витрати позивача, витрати, пов`язані із надсиланням ним відповідачу позовної заяви у паперовій формі з описом вкладення в сумі 150грн., не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на те, що за змістом ч.3 ст.133 ЦПК України, такі витрати не належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки стосуються вчинення ТОВ «Споживчий центр» дій, необхідних для вирішення судом питання про прийняття позовної заяви до розгляду, а не дій, необхідних для безпосереднього розгляду цивільної справи, що має місце виключно після відкриття судом провадження у справ.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 551, 610, 626, 628, 629, 634, 638, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 77-78, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за кредитним договором № 03.10.2025-100000780 від 03.10.2025 у розмірі 11887,50грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833) судові витрати в розмірі 1478,07грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторони по справі: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Л.О. Левченко