ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 р. | Справа № 520/23642/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 25.11.25 у справі № 520/23642/25
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1   
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати незаконною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_2 , правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_1 , що полягала у невключенні ОСОБА_1 до наказів командира Військової частини НОМЕР_2 про виплату додаткової винагороди в розрахунку 100 000 грн в місяць за час стаціонарного лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за 4 дні 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023;
- визнати незаконною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_1 , що полягала у невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди за час стаціонарного лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за 4 дні 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023 - в сумі 13 930,19 грн;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до наказу командира військової частини НОМЕР_1 у місяці, в якому рішення суду набуде законної сили, про виплату йому додаткової винагороди за час стаціонарного лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за 4 дні (10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023) - в сумі 13 930,19 грн;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , додаткову винагороду за час стаціонарного лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за 4 дні (10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023) - в сумі 13 930,19 грн на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 , зазначеного в п. 1 прохальної частини цієї позовної заяви, шляхом перерахунку зазначеної суми на картковий рахунок ОСОБА_1 за реквізитами: ОСОБА_2 IBAN НОМЕР_4 РНОКПП/ЄДРПОУ НОМЕР_3 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі № 520/23642/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за час перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи переміщення до лікарняного закладу, з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи переміщення до лікарняного закладу, з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд не звернув уваги, що основним завданням військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України є визначення ступеня придатності до військової служби шляхом проведення медичного огляду. Отже, медичний огляд ВЛК не охоплюється поняттям «стаціонарне лікування» та не є тотожними поняттями, оскільки під час огляду вирішується питання щодо придатності до військової служби або причино-наслідковий зв`язок, а під час стаціонарного лікування проводиться комплекс медичних заходів щодо лікування хвороби (травми, поранення, тощо). Вказує, що ОСОБА_1 прямував від Військової частини НОМЕР_5 (військовий госпіталь у АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_6 (військовий госпіталь у АДРЕСА_2 ) упродовж 10 – 13 жовтня 2023 року, в якості особи, яка направляється на медичний огляд ВЛК щодо придатності до проходження військової служби, а не як особа, яка під час стаціонарного лікування переміщається між лікувальними закладами.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Від відповідача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначає, що у ході провадження позивач направив до суду в якості доказів витяги з наказів командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.10.2023 № 300 та від 12.10.2023 № 302. Оглядом наданих до суду з боку позивача витягів з наказів №№ 300, 302 вбачається, що їх зміст не відповідає дійсності та суперечить оригіналам цих наказів. Окрім того, неспростовним залишається той факт, що положення пункту 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, згідно з якого 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, тобто дні переміщення ОСОБА_1 від Військової частини НОМЕР_2 до лікувального закладу та у зворотному напрямку від лікувального закладу (виписаний 31.10.2023) до Військової частини НОМЕР_2 – не охоплюється поняттям «стаціонарного лікування після отримання поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого», а тому право на додаткову винагороду позивач за вказані дні не має. 
Від позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що представником відповідача подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в яких він не погоджується з відзивом. Вказує, що вся відповідь на відзив має, здебільшошо, емоційне, а не фактологічне забарвлення, містить бездоказові судження і припущення та оціночні твердження щодо позивача, які не мають жодного відношення до суті справи та були свого часу правомірно відхилені судом першої інстанції.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 20.02.2023 по 07.11.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .
З витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2025 №354 вбачається, що Військова частина НОМЕР_2 ліквідована з передачею правонаступництва до Військової частини НОМЕР_1 .
Позивач є учасником бойових дій, інвалідом війни 2 групи, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.09.2023 №3534, ОСОБА_1 05.05.2023 отримав травму за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме, виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 .
Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.06.2023 №2076 ОСОБА_1 10.05.2023 отримав травму за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме, виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 .
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 07.09.2023 №347, травма пов`язана із захистом Батьківщини. Ступінь тяжкості важка.
Направленням Військової частини НОМЕР_2 від 28.09.2023 ОСОБА_1 направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності для несення військової служби.
Згідно з наданими позивачем для огляду судом на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі №520/23642/25 оригіналів засвідчених копій витягів із наказів командира Військової частини НОМЕР_2 від 10.10.2023 №300 та від 12.10.2023 №302 (з мокрими печатками), виданих за підписом ТВО начальника групи персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з 10.10.2023 вибув у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_5 ) для проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з із лікуванням після поранення.
З 12.10.2023 ОСОБА_1 вибув у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військову частину НОМЕР_6 ) для проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з із лікуванням після поранення.
Як установлено з наданих копій наказів командира Військової частини НОМЕР_2 від 10.10.2023 № 300 та від 12.10.2023 №302, виданих за підписом начальника стройової частини відділення персоналу штабу групи персоналу штабу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 з 10.10.2023 вибув у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_5 ) для проходження військово-лікарської комісії.
З 13.10.2023 ОСОБА_1 вибув у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військову частину НОМЕР_6 ) для проходження військово-лікарської комісії.
Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_6 від 17.10.2025 №25766, ОСОБА_1 направлений для проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) командиром Військової частини НОМЕР_2 до Військової частини НОМЕР_5 (направлення від 28.09.2023 №3507/1).
ТВО начальника клініки ушкоджень Військової частини НОМЕР_5 10.10.2023, шляхом проставлення візи на направленні №3507/1, направив ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_6 ( АДРЕСА_2 ) для визначення ступеню придатності до військової служби.
Відповідно до постанови ВЛК Військової частини НОМЕР_6 від 31.10.2023 ОСОБА_1 непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців.
Таким чином, ОСОБА_1 у період з 13.10.2023 по 31.10.2023 проходив стаціонарний медичний огляд, за наслідками якого Військовою частиною НОМЕР_6 прийнято відповідну постанову.
Перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 13.10.2023 по 31.10.2023 також підтверджується копією медичної карти стаціонарного хворого №2924 та випискою з епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2924.
Згідно з копією наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.11.2023 №323, ОСОБА_1 з 01.11.2023 прибув з Покровської центральної районної лікарні після лікування у зв`язку з пораненням.
На підставі листа Військової частини НОМЕР_6 від 19.03.2024 №1170/1445, яким підтверджується перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, внесено зміни в додаток 6 до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.11.2023 № 889 "Про виплату додаткової винагороди за жовтень 2023 року".
Так, згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.06.2025 №683 "Про внесення змін до наказів" ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців на виплату додаткової винагороди за період з 01.10.2023 по 07.10.2023 та з 13.10.2023 по 31.10.2023.
Отже, позивачу було виплачено додаткову винагороду за період перебування на стаціонарному лікуванні з 13.10.2023 по 31.10.2023 (19 днів), що не заперечується сторонами.
ОСОБА_1 вважає, що Військовою частиною НОМЕР_2 допущено протиправну бездіяльність щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за ще 4 дні (10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023), тобто за попереднє перебування у ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військовій частині НОМЕР_5 ), час слідування між медичними закладами (військовими частинами НОМЕР_5 і НОМЕР_6 ) та час слідування з медичного закладу (Військової частини НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за час перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи переміщення до лікарняного закладу, з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону №2232-XII громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 3 Закону №2232-XII визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 40 Закону №2232-XII визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст.1-2 Закону Закон №2011-XII, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 Закону Закон №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (в редакції, чинній на момент виникнення спільних правовідносин) (далі - Порядок №260).
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Порядок та умови виплати зазначеної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України на час виникнення спірних правовідносин був встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою №248/1298 від 25.03.2022.
Пунктом 8 вказаного рішення визначено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
В подальшому, з метою врегулювання та встановлення єдиних підходів щодо порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжено Указами Президента України та діє на теперішній час.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).
Пунктом 1-1 Постанови №168 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №836 від 09.08.2023 (Пункт 1 в редакції Постанови КМ № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року)) установлено, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №836 від 09.08.2023 (Пункт 1 в редакції Постанови КМ № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Спірним питанням в межах розгляду даної справи є право позивача на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, повернення з лікарняного закладу до місця служби.
З аналізу пункту 1-2 Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а саме:
пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.06.2023 № 2076, ОСОБА_1 10.05.2023 отримав МВТ: дотичне непроникаюче черепно-мозкове поранення. Лінійний перелом скроневої кістки. Забій ГМ. Перелом стінок лівої гайморової пазухи, летеральної стінки лівої орбіти лівої вилочної кістки. Закритий перелом кісток правої гомілки. ВОСП лівої гомілки. СПО. Травма отримана за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 .
Довідкою військово-лікарської комісії від 07.09.2023 №347 встановлено, що 07.09.2023 ВЛК КНП "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області проведено медичний огляд ОСОБА_1 . Постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Травма, (ТАК), пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_2 від 04.06.2023 №2076). Ступінь важкості травми - важка.
Отже, підтверджена перша умова (поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язано із захистом Батьківщини) для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.
Щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, судом встановлено таке.
Згідно з копією медичної карти стаціонарного хворого №2924 та випискою з епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2924 ОСОБА_1 у період з 13.10.2023 по 31.10.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_6 ).
Таким чином, наявна друга умова для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Щодо посилання відповідача на те, що позивач направлявся для проходження військово-лікарської комісії, а не на лікування внаслідок поранення, суд зазначає, що інших умов, окрім факту пов`язаності поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та фактом перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, законодавцем не передбачено.
Відтак, період переміщення позивача до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та повернення до місця служби, а саме: 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023, позивачу належала виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн пропорційно з розрахунку на місяць.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за час перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи переміщення до лікарняного закладу, з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи переміщення до лікарняного закладу, з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 01.11.2023.
Доводи апеляційної скарги з зазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду відповідача з правовою оцінкою обставин справи, установлених у процесі її розгляду, судом надано оцінку на всі ключові питання спору.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі № 520/23642/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | Я.В. П`янова
Судді | | В.Б. Русанова   А.О. Бегунц