ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Львів | | Справа № 380/16/26 пров. № А/857/28300/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді Боршовського Т.І.
суддів Кухтея Р.В.
Шевчук С.М.
за участю:
секретаря судового засідання Арбуза Р.В.
позивача ОСОБА_1 
представників відповідача Забродоцької Я.Р.
Решетняк О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 травня 2026 року в справі № 380/16/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - 

суддя в 1-й інстанції – Едер П.Т.,
час ухвалення рішення – 04 травня 2026 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
повне судове рішення складено – 04 травня 2026 року.

ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА.
ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі також – УПП у Львівській області ДПП, відповідач), в якому просила: скасувати постанову серії ЕНА № 6432012 від 29.12.2025, винесену командиром взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом ОСОБА_2 , про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова (далі - Суд першої інстанції) від 04 травня 2026 року у справі № 380/16/26 адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову Управління патрульної поліції у Львівській області серії ЕНА № 6432012 від 29.12.2025, винесену командиром взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 КУпАП закрито.
Задовольняючи позов, Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, а рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийняте за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення та є необґрунтованим. Суд першої інстанції виходив з того, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених статтею 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для повторного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП не надано, а судовим розглядом не спростовано доводів позивача про те, що вона здійснила рух на керованому нею транспортному засобі в смузі громадського транспорту у місті Львові по проспекті Чорновола, 14 виключно для здійснення з`їзду з проспекту Чорновола, тобто виконуючи маневр - поворот праворуч.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, без належної оцінки доказів та з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Суд першої інстанції не дослідив долучені відповідачем до відзиву докази, а саме відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського та неправильно трактував новий розгляд справи, розцінюючи його як повторне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення. З урахуванням наведеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити.
Позивач подала відзив, в якому заперечує щодо задоволення апеляційної скарги відповідача. Зазначає про те, що Суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, повно та всебічно з`ясував обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, а тому дійшов правильного висновку про задоволення позову. Наголошує, що за результатами оскарження в адміністративному порядку постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 04.12.2025, така була скасована, проте під час повторного розгляду справи працівниками поліції винесено постанову від 29.12.2025 без встановлення нових обставин та надання нових доказів, з використанням того самого відеозапису, що і під час первинного розгляду. На переконання позивача, вказані дії є фактично притягненням позивача двічі до відповідальності за одну й ту ж подію. Крім того, наголошує, що рух по смузі для маршрутних транспортних засобів здійснений виключно з метою виконання повороту праворуч. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.
1. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
04 грудня 2025 року близько 21 год. 22 хв. по проспекту Чорновола, 14 у місті Львові ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ENKORE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконала вимоги дорожньої розмітки 1.1 та здійснила рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушила пункт 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
05 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА № 6280788 від 04.12.2025 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП.
10 грудня 2025 року ОСОБА_1 подала скаргу (реєстраційний № П-2802) на зазначену постанову у зв`язку з невідповідністю, на її думку, озвучених підстав зупинки, а саме: перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, складу адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності, - рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11.
18 грудня 2025 року рішенням начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Крутнем Андрієм постанову серії ЕНА № 6280788 від 04.12.2025 скасовано, а справу надіслано на новий розгляд.
29 грудня 2025 року за результатами нового розгляду справи посадовою особою Управління патрульної поліції у Львівській області, командиром взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом ОСОБА_2 , винесено постанову серії ЕНА № 6432012 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою та третьою статті 122 КУпАП, та накладено з огляду на приписи частини другої статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Позивач, вважаючи вказану постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернулася до суду першої інстанції з позовом про її скасування та закриття провадження у справі.

2. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ. ВИСНОВКИ.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Частиною третьою статті 122 КУпАП передбачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктами 3, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Положеннями статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома 122 КУпАП.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, які використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до абзаців 1-7 частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;
2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;
3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;
4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;
5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 із змінами (далі - ПДР).
Пункт 1.9. ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Положеннями пункту 8.1 ПДР установлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно з пунктом 8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.
За змістом пункту 6.2.1 Національного стандарту ДСТУ 2587:2021 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні умови» постійна горизонтальна розмітка має бути білого кольору. Термін «білий» охоплює сріблястий та світло-сірий відтінки.
Підрозділом 1 розділу 34 ПДР України передбачено, що лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Суцільними лініями горизонтальної розмітки є лінії 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.2 (широка суцільна лінія) та 1.3 (подвійна суцільна лінія).
Відповідно до пункту 6.3.1 Національного стандарту ДСТУ 2587:2021 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні умови» основне призначення розмітки - організація дорожнього руху забезпеченням візуального орієнтування водіїв під час вибору напрямку й режимів руху за різних дорожніх умов; інформування та попередження про небезпеку й умови руху; позначення ділянок для перетину проїзної частини пішоходами та велосипедистами. Розмітка має бути видимою як у світлу, так і в темну пору лоби протягом функціональної довговічності.
Згідно з пунктом 1 розділу 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.
Пунктом 8.4 ПДР визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема підпункт «ґ» вказує на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Відповідно до абзацу першого пункту 5.11 глави 5 розділу 33 ПДР, знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» є інформаційно-вказівним знаком. Знак вказує, на те, що смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, мопедів, мотоциклів (за винятком мотоциклів з боковим причепом, мотоколясок, триколісних транспортних засобів) та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.
Відповідно до абзаців другого та третього пункту 5.11 глави 5 розділу 33 ПДР дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху. Водію, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.
Згідно із пунктом 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі, мопедів, мотоциклів (за винятком мотоциклів з боковим причепом, мотоколясок, триколісних транспортних засобів) та велосипедистів) на цій смузі. 
Згідно з пунктом 17.2 ПДР водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.
Тобто, згідно вказаних приписів ПДР, заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів дозволено під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини або для здійснення повороту праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки. В інших випадках заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів заборонено.
Колегією суддів досліджено відеозапис «IMG_4161» з автомобільного відеореєстратора службового транспортного засобу. З огляду на зміст цього відеозапису та норми статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», статті 251 КУпАП, апеляційний суд вважає такий відеозапис з автомобільного відеореєстратора службового транспортного засобу поліції належним та допустим доказом у справі про адміністративне правопорушення. 
Відеозаписом «IMG_4161» зафіксовано та підтверджено рух транспортного засобу ENKORE із реєстраційним номером НОМЕР_1 по проспекту Чорновола, 14 у м. Львові 04 грудня 2025 2025 року о 21 год 22 хв та перетин дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) («IMG_4161»: 00 хв 34 с), а також рух по смузі для маршрутних транспортних засобів («IMG_4161»: 00 хв. 35 с.).
Як під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні позивач не заперечувала факт керування нею транспортним засобом ENKORE із реєстраційним номером НОМЕР_1 по проспекту Чорновола, 14 у м. Львові, що зафіксований на відеозаписі «IMG_4161». Також під час розгляду справи в апеляційному суді позивач не заперечила факту вчинення зафіксованих на відеозаписі дій, посилаючись на те, що перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки та рухалась смугою для маршрутних транспортних виключно з метою виконання повороту праворуч.
Колегія суддів зауважує, що вказаний відеозапис («IMG_4161») було надіслано відповідачем до суду першої інстанції разом із відзивом на позовну заяву (а.с. 40 - 45), а також додатково долучено в суді апеляційної інстанції із відповідним клопотанням (а.с. 73-74).
Отже, за наслідками перегляду відеозапису з автомобільного відеореєстратора чітко видно рух транспортного засобу під керуванням позивача по смузі для маршрутних транспортних засобів, при цьому наявність розмітки 1.7 (напрямна розмітка — переривчаста лінія), що дозволяє перелаштуватися у крайню праву смугу руху для виконання повороту праворуч, фіксується лише після того, як позивач в порушення вимог дорожньої розмітки 1.1 вже перетнула суцільну лінію та здійснила рух смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11 («IMG_4161»: 00 хв 49 с).
Наведеним вище обставинам справи Суд першої інстанції не надав правової оцінки та залишив поза увагою, помилково зазначивши, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених статтею 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП не надано.
Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Стаття 279 КУпАП встановлює порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і визначає, що під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Як з`ясовано судом, 10 грудня 2025 року ОСОБА_1 оскаржила постанову серії ЕНА № 6280788 від 04.12.2025 в адміністративному порядку відповідно до статті 288 КУпАП у зв`язку з невідповідністю озвучених підстав зупинки, а саме: перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, складу адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності, - рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11.
18 грудня 2025 року рішенням начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Крутнем Андрієм постанову серії ЕНА № 6280788 від 04.12.2025 скасовано, а справу надіслано на новий розгляд.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 від 10.12.2025 № П-2802 постанову серії ЕНА № 6280788 від 04.12.2025 з дотриманням норм КУпАП було скасовано вищестоящою посадовою особою – начальником УПП у Львівській області ДПП підполковником поліції Крутнем Андрієм Володимировичем, а справу надіслано на новий розгляд.
Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи містяться відеозаписи від 29.12.2025 («clip-0.mp4.» та «clip-1.mp4.»), що фіксують процедуру нового розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши вказані відеофайли, встановила, що новий розгляд справи відбувся за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також із відеозапису встановлено, що командир взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант Дацко Андрій Богданович наголосив позивачу на тому, що відбувається саме новий розгляд справи у зв`язку із скасуванням попередньої постанови серії ЕНА № 6280788 від 04.12.2025. Під час нового розгляду позивачем та уповноваженою особою УПП у Львівській області ДПП - Дацком Андрієм Богдановичем досліджено докази фіксації події правопорушення від 04.12.2025, отримано від позивача пояснення, роз`яснено позивачу її права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та повідомлено про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною першої статті 122 КУпАП (порушення вимог дорожньої розмітки 1.1), частиною третьою статті 122 КУпАП (порушення правил руху на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11). 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що хоча уповноваженою особою УПП у Львівській області ДПП - Дацком Андрієм Богдановичем й повідомлено позивачу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення двох правопорушень (частини перша та третя статті 122 КУпАП), проте, враховуючи приписи частини другої статті 36 КУпАП, правомірно накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн, тобто в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з двох вчинених позивачем. 
Так, частина друга статті 36 КУпАП передбачає, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
З огляду на встановлені фактичні обставини справи та наявність у матеріалах справи належних і допустимих доказів, якими відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 122 КУпАП, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та спростовують висновки Суду першої інстанції, зокрема й щодо повторного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за одну і ту саму подію.
Отже, апеляційний суд не погоджується з висновком Суду першої інстанції щодо скасування постанови серії ЕНА № 6432012 від 29.12.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки такий висновок зроблено за неповного з`ясування обставин справи, невідповідності висновків, викладених в судовому рішенні, обставинам справи, та неправильного застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції констатує, що наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що адміністративне стягнення накладене уповноваженою особою, за наявності складу адміністративного правопорушення та в межах встановленої законодавством санкції, що виключає правові підстави для задоволення позовних вимог.
За таких обставин, спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6432012 від 29.12.2025, винесена командиром взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом Дацко Андрієм Богдановичем, є правомірною.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Підсумовуючи, Суд апеляційної інстанції дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити повністю, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати, з прийняттям нового рішення про залишення постанови серії ЕНА № 6432012 від 29.12.2025, винесеної командиром взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом Дацко Андрієм Богдановичем, без змін, а позовної заяви без задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні. 
Керуючись статтями 139, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 травня 2026 року у справі № 380/16/26 скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити повністю в адміністративному позові.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя | | Т. І. Боршовський
судді | | Р. В. Кухтей
| | С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 22.07.26