ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 500/1634/25 пров. № А/857/22497/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів::
головуючого судді: Запотічного І. І.
суддів: Довгої О. І., Шинкар Т. І.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року (суддя - Баб`юк П.М., ухвалене в м. Тернополі) у справі № 500/1634/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення віку 60 років; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за віком після досягнення віку 60 років з 30 серпня 2024 року.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не вирішення питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 30.08.2024 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, вирішити питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 30.08.2024 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволені позові.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу у яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 60 років 29.08.2024.
Відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, загальний стаж позивача станом на дату набуття 60 років становить більше 37 років.
Позивач, ОСОБА_1 , 11.11.2024 засобами поштового зв`язку подав заяву про призначення пенсії до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, з додатковими документами згідно опису вкладення. До заяви долучено: розрахунок пенсії, копія паспорта та РНОКПП, копія трудової книжки, копія витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомість про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, копії довідок про заробітну плату за ІІІ квартал 2024р.
Проте, листом Головного управління ПФУ у Львівській області від 09.12.2024 позивача повідомлено, що його заява відповідно до Закону України «Про звернення громадян» скерована для розгляду за належністю до Головного управління ПФУ в Тернопільській області.
В подальшому, листом Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 17.02.2025 повідомлено Позивача, що станом на 14.02.2025 заяви від ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зареєстровано. У випадку призначення (поновлення) пенсії подання заяви поштою не передбачено Порядком.
Відповідач рекомендував позивачу скористатися одним із способів подачі заяви про призначення пенсії за віком, серед яких можливість подачі заяви призначення пенсії через вебпортал в особистому кабінеті користувача в розділі "Заява про призначення пенсії", засобами Порталу Дія, або ж подати особисто у відділ обслуговування громадян (сервісний центр) територіального органу Пенсійного фонду України. 
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Як визначено ч.1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Положеннями абзацу першого частини другої статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Статтею 44 Закону №1058-IV передбачено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку. У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії .
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
Так, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 яка діяла на момент спірних правовідносин), - далі Порядок №22-1, відповідно до пункту 1.1. якого заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. (абзац третій пункту 1.8 розділу I Порядку №22-1)
Пунктом 1.8 Порядку № 22-1 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Право на призначення пенсії за віком при автоматичному призначенні (без звернення особи) визначається на підставі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб), наявних на дату досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону. У разі якщо даних про страховий стаж у системі персоніфікованого обліку (у тому числі за періоди до впровадження персоніфікованого обліку) недостатньо для призначення пенсії за віком, орган, що призначає пенсію, повідомляє особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на вебпорталі або засобами Порталу Дія, про відсутність таких відомостей та порядок подання необхідних для призначення пенсії документів (за наявності). При надходженні документів про страховий стаж протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, пенсія призначається у строк, визначений абзацом другим пункту 1 частини першої статті 45 Закону. Якщо документи не будуть подані у зазначений строк, вважається, що особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
Слід зазначити, що Постановою Правління Пенсійного фонду України 14 грудня 2015 року № 25-1 «Деякі питання впровадження електронних пенсійних справ на базі централізованих інформаційних технологій» установлено, що Порядок № 22-1 застосовується з урахуванням того, що: із заявами про призначення пенсії до управлінь Пенсійного фонду України у Вінницькій, Донецькій, Київській та Херсонській областях, починаючи з 01 січня 2016 року; в Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Черкаській, Чернівецькій, Хмельницькій областях та у м. Києві - з 01 червня 2016 року; у Дніпропетровській, Закарпатській, Івано-Франківській, Луганській, Львівській, Полтавській, Тернопільській та Харківській областях - з 01 липня 2016 року; у Волинській, Житомирській, Одеській, Рівненській, Сумській та Чернігівській областях - з 01 серпня 2016 року, можуть звертатися особи, які проживають (зареєстровані) в цих адміністративно-територіальних одиницях, незалежно від території обслуговування таких органів; заява та інші подані документи скануються зазначеними органами із використанням технічних засобів, засвідчуються кваліфікованим електронним підписом та зберігаються в електронній пенсійній справі як копії документів, на підставі яких призначено пенсію.
Зважаючи на наведене суд першої інстанції вірно вказав, що законодавцем визначені альтернативні способи подачі заяв до органів з питань призначення пенсій.
Суд першої інстанції вірно вказав, що позиція Верховного Суду стосовно застосування зазначеного Положення сформована, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 766/6029/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 296/3579/17, від 27 березня 2018 року у справі № 560/1073/17,від 27 березня 2018 року у справі № 640/12426/17, від 07 вересня 2018 року у справі № 562/3048/16-а, від 07 вересня 2018 року у справі № 803/1569/16, від 07 вересня 2018 року у справі № 806/215/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 806/2479/16, від 20 вересня 2018 року у справі № 320/8057/16-а(2а/320/300/16).
Відтак, аналізуючи зміст вищезазначених положень, суд першої інстанції зробив вірний висновк, що особа, яка претендує на призначення (перерахунок) пенсії, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії разом з доданими до неї документами, скориставшись бланком такої заяви та одним із способів її подання, що визначені Порядком №22-1. Результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення пенсії, згідно положень цього Порядку, має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про призначення (перерахунок) або відмову в призначенні (перерахунку) із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, яке за загальним правилом має бути прийнято не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Верховний Суд, вирішуючи питання правомірності не розгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком № 22-1, у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, вказав, що важливим є також долучення позивачем до заяви документів, які подаються саме при призначенні пенсії. На цій підставі Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).
Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносин застосований Верховним Судом у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 537/3480/17, від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17, від 26 лютого 2020 року у справі № 541/543/17-а, від 16 грудня 2021 року у справі №500/1879/20 та від 09 серпня 2023 року у справі №520/5045/2020.
Як вбачається зі змісту поданої позивачем заяви до пенсійного органу, остання є заявою про призначення пенсії, тобто її зміст є зрозумілим і дає можливість оцінити намір заявника. Також до заяви долучено документи визначені Порядком №22-1.
Також, як вже було зазначено, що позивачу - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 29.08.2024 виповнилось 60 років. 
Відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, загальний стаж позивача станом на дату набуття 60 років становить більше 37 років. (а.с.25-32)
Як вже зазначалось судом, відповідно до ч.2 ст.44 Закону №1058-IV призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку.
Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку. (абз.2 п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV)
Поряд з цим абзацом першим частини другої статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зважаючи на наведене, та враховуючи положення ч.2 ст.44, п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV та абзацу 6 п.1.8 Розділу І Порядку №22-1, у відповідача були наявні підстави для визначення права ОСОБА_1 на призначення йому пенсії за віком при автоматичному призначенні (без звернення особи), яке визначається пенсійним органом на підставі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб), наявних на дату досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону. 
Разом з тим, зміст положень ч.2 ст.44, п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV та абзацу 6 п.1.8 Розділу І Порядку №22-1 зводиться до того, що призначення пенсії за віком при автоматичному призначенні здійснюється пенсійним органом без будь-якого звернення особи, лише за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Як підтверджується Витягом з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який міститься в матеріалах даної адміністративної справи, загальний стаж позивача станом на дату набуття ним 60 років (29.08.2024) становить більше 37 років.
У разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, органом, що призначає пенсію, на підставі даних реєстру застрахованих осіб, пенсія за віком призначається автоматично (без звернення особи), якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку, в тому числі через її особистий електронний кабінет на вебпорталі або засобами Порталу Дія, шляхом подання заяви-повідомлення про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку. (п.3.1 Розділу ІІІ Порядку №22-1)
Відтак, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що станом на досягнення позивачем пенсійного віку у відповідача був законодавчо визначений обов`язок вирішити питання призначення пенсії автоматично без будь-якого звернення.
Поряд з цим, у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). (ч.2 ст.44 Закону №1058-IV). Однак, вказаних дій відповідачем не вчинено.
Також слід зазначити, що позивач 11.11.2024, в межах тримісячного строку з дня досягнення особою пенсійного віку, звернувся із заявою про призначення пенсії та необхідними документами до пенсійного органу за місцем проживання (УПФУ у Львівській області). Його заява з документами УПФУ у Львівській області була скерована для розгляду до УПФУ в Тернопільській області, - за місцем перебування позивача на обліку. Однак, заява позивача про призначення пенсії з долученими документами не була розглянута по суті. 
Суд першої інстанції вірно зазначив, що доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих особою для призначення пенсії повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні пенсії). Водночас у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання і суперечить вищенаведеним нормам (подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 листопада 2023 року у справі №300/3457/20).
Відтак, зважаючи на наведене, та оскільки відповідачем не прийнято рішення щодо призначення пенсії позивачу ні шляхом автоматичного призначення, ні за його заявою, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання і суперечить вищенаведеним нормам законодавства, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, у зв`язку з чим, керуючись положеннями статті 9 КАС України судом першої інстанції вірно обрано належний спосіб захисту порушених прав позивача та визнати таку бездіяльність протиправною.
Також, щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 30.08.2024, то суд першої інстанції вірно врахував, що призначення пенсії за віком та перевірка наявності необхідного стажу відноситься до повноважень органів Пенсійного фонду України, авідтак, оскільки відповідачем не вирішено по суті питання призначення пенсії позивачу ні шляхом автоматичного призначення, ні за його заявою, то судом першої інстанції вірно зобов`язано пенсійний орган повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, вирішити питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 30.08.2024 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки наданої судом у даному рішенні. 
Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення позову.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі №500/1634/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адмініабзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-IVстративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар