Справа № 635/5152/26 
Провадження № 3/635/1752/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В. 
за участю захисника – Бондаренко Г.І. 
секретар судового засідання – Загайко Г.Я.,
розглянув адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0019335 від 22 травня 2026 року, ОСОБА_1 22 травня 2026 року о 14 годині 25 хвилин на 471 км автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» на транспортному засобі КАМАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення вантажу без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. 
Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за частиною 1 статті 164 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Бондаренко Г.І. заперечувала проти протоколу про адміністративне правопорушення та просила закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених нею в письмових запереченнях. 
Так, захисник зазначила, що ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не вчиняв, господарської діяльністю не займався, а за проханням свого товариша, який працює на ПП «Контур», допоміг перевезти вантаж, кошти не отримував, що і пояснив інспектору. 
Протокол № 0019335 від 22.05.2026 містить неправдиві відомості, складений з численними порушеннями законодавства та є безпідставним та незаконним з наступних підстав. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено обставин, суті вчинення адміністративного правопорушення, крім посилання на те, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення вантажу без державної реєстрації як суб`єкта господарської діяльності, при цьому у вказаному протоколі відсутні будь-які докази того, що ці послуги ОСОБА_1 здійснював систематично, а також те, що він отримував за вказані послуги винагороду. 
Відповідальність за частиною 1 статті 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», господарська діяльність – це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої – безпосередність, систематичність її здійснення, з метою отримання прибутку. 
Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. 
Норма частини 1 статті 164 КУпАП має бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.
При цьому, відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме статті 1 Закону України «Про підприємництво», статті 1 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність). 
Отже, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, є не тільки факт здійснення господарської діяльності з метою одержання прибутку, а і систематичний, самостійний та ініціативний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.
У той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення № 0019335 від 22.05.2026 при зазначенні обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення відображено лише одиничний факт, що мав місце 22.05.2026 о 14:25 на 471км автодороги Харків-Довжанський, а не систематичну діяльність, яка здійснюється протягом певного періоду часу. 
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 грошових коштів (прибутку) з перевезення вантажу, без одержання ліцензії на провадження означеного виду господарської діяльності. Також у протоколі не зазначено обставин вчинення адміністративного правопорушення, зокрема кому, в якій кількості, якого вантажу, за яку ціну та за яких обставин останнім здійснювалось перевезення.
В протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначені відповідні норми спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання та час протягом якого ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність. Також в протоколі відсутні прізвища та адреси свідків, які могли б підтвердити обставини, вказані у протоколі.

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів.
Постанова судді згідно з статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
В той же час, як передбачено частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даному випадку такий обов`язок покладений на інспекторів з безпеки на транспорті.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 0019335 від 22 травня 2026 року, 22 травня 2026 року о 14 годині 25 хвилин на 471 км автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» на транспортному засобі КАМАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення вантажу без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив частину 1 статті 164 КУпАП. 
До протоколу про адміністративне правопорушення № 0019335 від 22 травня 2026 року Управлінням Державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті долучено такі докази:
- копія направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 18.05.2026;
- копія товарно-транспортної накладної від 22 травня 2026 року;
- копія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу КАМАЗ № 01715-01424-25 від 02 грудня 2025 року;
- копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , видане ТСЦ 6342 22.06.2023;
- копія свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- фотокартка транспортного засобу КАМАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Також до протоколу про адміністративне правопорушення № 0019335 від 22 травня 2026 року долучено диск з відеозаписом.
Проте, в результаті дослідження вказаного диску, встановлено відсутність звукового супроводу на відеозаписі, що унеможливлює через вказані технічні недоліки використання наданого відеозапису в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення. Відео без звукового супроводу не містить будь-яких даних, які б свідчили про наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта підприємницької діяльності або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
Згідно з пунктом 24 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім, водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
При цьому, ліцензія – це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (пункт 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).
Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та статтею 4 Закону України «Про підприємництво», треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.
Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.
Відповідно до пункту 4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, господарська діяльність може провадитись частково за такими видами: 1) внутрішні перевезення пасажирів на таксі; 2) внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 3) внутрішні перевезення пасажирів автобусами; 4) внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 5) міжнародні перевезення пасажирів на таксі; 6) міжнародні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 7) міжнародні перевезення пасажирів автобусами; 8) міжнародні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 9) міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів).
Необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП. 
Диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП є бланкетною, і у разі притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею Закону необхідно встановлювати та зазначити в протоколах про адміністративне правопорушення норми яких саме законів було порушено всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю. 
Однак, в протоколі № 0019335 від 22 травня 2026 року не зазначено норми якого саме закону було порушено ОСОБА_1 всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю, та суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 здійснював систематичну діяльність та отримував дохід за надання послуг щодо перевезення вантажів. 
Правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у пункті 4 Постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Тобто для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП слід встановлювати не лише відсутність ліцензії у водія, якій здійснює комерційне перевезення, або його реєстрацію в якості суб`єкта підприємницької діяльності, а і систематичність здійснення ним фактичної підприємницької діяльності з метою прибутку.
В протилежному випадку в діях такого водія буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП. 
Надані суду документи не можуть бути достатніми для набуття висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення № 0019335 від 22 травня 2026 року не вказано, яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення вантажів, де, кому та коли і скільки разів надавав послуги з перевезення, чи були ці послуги оплачуваними, чим це підтверджується, не зазначено і будь-яких свідків вказаних можливих дій, при цьому долучені до протоколу копія товарно-транспортної накладної від 22 травня 2026 року, яка не містить відомості щодо періодичності здійснення перевезень (має одноразовий характер) та оплати перевезення, фотокартка транспортного засобу КАМАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , також не підтверджують здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення вантажів з метою отримання прибутку. 
Тобто матеріали справи не містять зокрема доказів, які б свідчили про систематичність здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, пов`язаної з перевезенням вантажу з метою отримання прибутку або отримання прибутку в результаті перевезення вантажу. 
Пояснень свідків, які б могли це підтвердити, а також інших письмових доказів, до протоколу не додано.
Згідно з частиною 1, 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 62 Конституції України закріплює принцип судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності.
Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена уповноваженим працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суд встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП. 
Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись єдиним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки оцінка наявних у справі доказів, як це передбачено положеннями статті 252 КУпАП, повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Отже, суд висновує про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП. 
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 164, 247, 283 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ: 

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 164 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 

Суддя Т.В. Бобко