Справа № 302/637/26 
Провадження № 2/302/423/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ

28.07.2026 селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого, судді – Пухальського С. В.,
секретаря судового засідання – Бобонич Н. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гренджа Вікторія Юріївна, до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Гренджа Вікторія Юріївна, звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2014 року.
Від шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Позивачка зазначає, що діти на даний час проживають разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , у батьківському будинку позивачки та перебувають на її утриманні.
Як вказує позивачка, спільне проживання сторін як подружжя припинено понад один рік тому. Причиною припинення сімейних відносин вона зазначає подружню зраду з боку відповідача.
За твердженням позивачки, відповідач на даний час постійно проживає та працює у Чеській Республіці, де проживає з іншою жінкою, до України тривалий час не повертається та не має наміру повертатися. У зв`язку з цим сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, а сімейні відносини між ними припинені.
Позивачка зазначає, що не бажає збереження шлюбу, оскільки втратила почуття до відповідача, не може поновити подружні відносини та вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Також вказує, що відповідач протягом тривалого часу не вчиняв жодних дій, спрямованих на збереження сім`ї та відновлення подружніх відносин.
Крім того, позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу діти сторін і надалі проживатимуть разом із нею, спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає.
Щодо утримання дітей позивачка зазначає, що відповідач є працездатною особою, має можливість брати участь в утриманні дітей, оскільки працює та отримує дохід у Чеській Республіці, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
У зв`язку з цим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі по 5000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття.
В обґрунтування заявленого розміру аліментів позивачка посилається на те, що щомісячні витрати на утримання та виховання однієї дитини становлять близько 10 000 грн, з яких витрати складаються, зокрема, з витрат на харчування, одяг, взуття, навчання, розвиток, лікування та засоби гігієни. При цьому позивачка зазначає, що вказані витрати не включають витрати на комунальні послуги, лікування, оздоровлення та інші непередбачувані витрати.
Посилаючись на наведені обставини та положення сімейного законодавства України, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_7 », а також стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей у визначеному нею розмірі.
Ухвалою суду від 21 травня 2026 року по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивачки – адвокат Гренджа Вікторія Юріївна подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивачки. У поданій заяві представник позивачки зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Також вказала, що відповідач заходів для примирення з позивачкою не вживав, перебуває за межами України, а саме в Чеській Республіці, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим суду місцем його проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному вебсайті Судової влади України.
Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи, заперечень проти позовних вимог або повідомлень про причини неявки до суду не надходило.
Оскільки зі змісту заяви представника позивачки не вбачається заперечень щодо ухвалення заочного рішення, а відповідач, щодо якого судом вжито передбачені законом заходи повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 01 жовтня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Лозянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7).
Від шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 відповідно (а.с. 8–10).
Згідно з витягами з реєстру територіальної громади, діти зареєстровані за адресою реєстрації місця проживання позивачки (а.с. 36).
При вирішенні питання щодо розірвання шлюбу суд виходить із того, що відповідно до статей 21, 24, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України (далі – СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу або до збереження шлюбних відносин не допускається. Кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, що має істотне значення.
Судом встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, вони тривалий час не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, взаєморозуміння між ними втрачено, а сімейні зв`язки фактично припинені. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, зазначаючи про відсутність наміру поновлювати сімейні відносини.
За таких обставин суд доходить висновку, що сім`я сторін фактично розпалася, шлюб має формальний характер, а подальше його збереження не відповідатиме інтересам позивачки. Підстав вважати, що збереження шлюбу можливе або що надання сторонам строку для примирення може призвести до відновлення сімейних відносин, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення аліментів суд зазначає таке.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Судом встановлено, що сторони мають трьох малолітніх дітей, які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, є працездатною особою, доказів наявності у нього стану здоров`я, який би перешкоджав виконанню обов`язку щодо утримання дітей, суду не надано.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач проживає та працює за межами України, однак відомості про розмір його доходів, регулярність їх отримання, а також інші обставини його матеріального становища у справі відсутні. За таких обставин визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача не забезпечить належної визначеності та гарантованості їх отримання, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованим визначити спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
Враховуючи вік дітей, їх кількість, обов`язок обох батьків щодо забезпечення належних умов для їх розвитку, матеріальне становище сторін, а також розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн щомісячно на кожну дитину.
Визначений судом розмір аліментів відповідає віку та потребам дітей, є необхідним і достатнім для забезпечення їх належного утримання та розвитку, а також є співмірним із обов`язком відповідача як батька брати участь у матеріальному забезпеченні дітей.
При цьому суд враховує, що утримання дітей є спільним обов`язком обох батьків. Позивачка, з якою проживають діти, фактично здійснює їх щоденне утримання, забезпечує побутові потреби, виховання та догляд, тоді як відповідач, будучи працездатним та маючи можливість працювати, зобов`язаний брати участь у матеріальному забезпеченні дітей шляхом сплати аліментів.
Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, який передбачає створення належних умов для її фізичного, духовного, інтелектуального та соціального розвитку.
Суд також враховує, що відповідач не надав доказів на підтвердження наявності у нього інших утриманців, стану здоров`я чи інших обставин, які б об`єктивно впливали на можливість виконання ним обов`язку щодо утримання дітей.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачка відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову в частині вимог про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
Разом із тим, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу задоволено повністю, у зв`язку з чим сплачений позивачкою при зверненні до суду судовий збір за зазначену вимогу в розмірі 1 331,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.
На підставі статей 21, 24, 56, 105, 110, 112, 180–182, 184, 191 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 2, 3, 4, 10–13, 19, 76–81, 89, 141, 258–259, 263–265, 268, 273, 280–283, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Гренджа Вікторія Юріївна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей – задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 01 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Лозянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис № 12.
Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_7 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей:
?ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
?ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
?ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,
у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду – 18 травня 2026 року, і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений також у разі його пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків, установлених Цивільним процесуальним кодексом України для його перегляду та апеляційного оскарження, якщо відповідні заяви чи скарги не були подані.
У разі подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду відповідної заяви чи скарги та закінчення передбачених законом строків.

Суддя Пухальський С. В.