Справа № 188/2354/23 
Провадження № 2/188/116/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року  с-ще Петропавлівка 
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Курочкіної О.М.,
секретар судового засідання Сахно А.А.
справа №188/2354/23
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 
відповідач: ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :
Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» подано до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 50250,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 18 січня 2022 року відповідач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» кредитний договір № 5401015. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 10 кредитного договору.
Згідно з п.п.2.1. п.2. кредитного договору, кошти кредиту надаються в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом з метою отримання кредиту.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою), та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, та іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту складає 25000 грн. (п. 1.3. Кредитного договору), строком на 30 днів. Дата повернення кредиту - 17.02.2022 року. Стандарстна процентна ставка – 1,90 % на день.
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 25000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 —9666. Відповідач в свою чергу зобов`язання не виконав.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань, 18 квітня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору право грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту повідомлення. 
Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу, Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату, а клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п.1.2 Договору Факторингу перехід від клієнта до фактора вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому- передачі Реєстру боржників, згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами, скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників – підтверджується факт переходу від клієнта до фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 25 000,00 грн. - тіло кредиту та 26125грн. - нараховані проценти, всього – 51125,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Щодо розрахунку інфляційних втрат та 3% річних.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат, а саме:
розрахунок здійснюється за наступною формулою: І = (sі * s) : 100) - s, 
де І - сума інфляційних втрат; 
sі - індекс інфляції за певний період;
s - сума заборгованості;
100 - переведення відсотків.
за червень 2022 р. = ((103,1 *51125):100) - 51125 = 1584,88 грн;
за липень 2022 р. = ((100,7 *51125):100) - 51125 = 357,88 грн;
за серпень 2022 р. = ((101,1 *51125):100) - 51125 - 562,38 грн;
за вересень 2022 р. = ((101,9 *51125):100) - 51125 = 971,38 грн;
за жовтень 2022 р. = ((102,5 *51125):100) - 51125 = 1278,13 грн;
за листопад 2022 р. = ((100,7 *51125):100) 51125= 357,88 грн;
за грудень 2022 р. = ((100,7 *51125):100) - 51125 = 357,88 грн;
за січень 2023 р. = ((100,8 *51125)100) - 51125 = 409 грн;
за лютий 2023 р. = ((100,7 *51125):100) - 51125 = 357,88 грн;
за березень 2023 р. = ((101,5*51125)100) - 51125 = 766,88 грн,-
за квітень 2023 р. = ((100,2*51125):100) - 51125 = 102,25 грн;
за травень 2023 р. = ((100,5*51125):100) - 51125 = 255,63 грн;
за червень 2023р.((100,8*51125)100 - 51125 = 409 грн.

Розрахунок 3-х% річних:
Розрахунок здійснюється за наступною формулою: 
С* 3: 100: 365 * Дн., де
С - сума основного боргу;
З - 3% річних;
100 - переведення відсотків;
365 - кількість днів у році;
Дн. - кількість днів прострочення (з 19.05.2022 по 20.11.2023 = 550 календарних
(51125 грн. *3) : 100 : 365 * 550 = 2311,13 грн.
Загалом 3% річних = 2311,13 грн.

Отже позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 61207,18 грн., з яких:
- 25000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 26125,00грн. – сума заборгованості за відсотками;
- 7771,05 грн. – інфляційні витрати;
- 2311,13грн. – 3 відсотки річних;
які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в справі. Надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, вважається належним чином попередженим, шляхом надсилання судових повісток та розміщення виклику про розгляд справи на офіційному веб-порталі «Судова влада України», веб-сторінка «https://ptr.dp.court.gov.ua». Письмового відзиву на позов не подав, заяв чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надіслав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи.
Суд розглядає справу заочно, у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідачем укладено 18 січня 2022 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» кредитний договір № 5401015, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно ЗУ «Про електронну комерцію». Підписуючи договір, відповідач погодився з умовами та правилами надання послуг та отримав кошти в розмірі 25000,00 грн. шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 1,9 % на день. 
Правила надання фінансових послуг ТОВ «Авентус Україна» перебувають у загальному доступі та розміщені на сайті товариства.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою), та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, та іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Згідно із ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі ,якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з ч.1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зробовязаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажанням укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Договір було укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно – телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. 
Договори укладені за допомогою електронного підпису, не суперечать цивільному законодавству.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Отже договір укладений відповідно до вимог чинного законодавсвтва. 
Правонаступництво позивача підтверджено належними доказами з огляду на наступне.
18 квітня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору право грошової вимоги за кредитним договором.
Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту повідомлення. 
Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу, Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату, а клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п.1.2 Договору Факторингу перехід від клієнта до фактора вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому- передачі Реєстру боржників, згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами, скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників – підтверджується факт переходу від клієнта до фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, внаслідок укладення договору факторингу відбулася заміна кредитора, і саме ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Позивачем надано розрахунок заборгованості, здійснений первісним кредитором, з якого вбачається, що відповідач жодного разу не сплатив кошти, за тілом кредиту, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Що стосується відсотків за користування кредитом, то первісним кредитором нараховано відсотки надміру строку, встановленим договором, оскільки виплата процентів до дня повернення позики може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) висловлено правову позицію про те, що «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу передбаченого договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Отже, враховуючи вищевикладене, розрахунок заборгованості за відсотками за кредитним договором становить: 
25000,00/100х1,9%х30(днів)=14250,00 грн. (сума заборгованості за відсотками). 
Відповідно, загальний розмір заборгованості становитиме:
25000,00+ 14250,00 = 39250,00 грн.
Розрахунок інфляційних втрат, враховуючи надані кредитні канікули ТОВ «Авентус Україна» в період з 25.02.2022 по 30.04.2022 рік, становитиме:
за травень 2022р.= ((102,7 х 39250):100)- 39250 = 1059,75 грн.;
за червень 2022 р. = ((103,1 х 39250):100) – 39250 = 1216,75 грн;
за липень 2022 р. = ((100,7 х 39250):100) – 39250 = 274,75 грн;
за серпень 2022 р. = ((101,1 х 39250):100) – 39250 = 431,75 грн;
за вересень 2022 р. = ((101,9 х 39250):100) – 39250 = 745,75 грн;
за жовтень 2022 р. = ((102,5 х 39250):100) – 39250 = 981,25 грн;
за листопад 2022 р. = ((100,7 х 39250):100) 39250 = 274,75 грн;
за грудень 2022 р. = ((100,7 х 39250):100) - 39250= 274,75 грн;
за січень 2023 р. = ((100,8 х 39250):100) – 39250 = 314 грн;
за лютий 2023 р. = ((100,7 х 39250):100) – 39250 = 274,75 грн;
за березень 2023 р. = ((101,5 х 39250):100) – 39250 = 588,75 грн,-
за квітень 2023 р. = ((100,2 х 39250):100) - 39250= 78,50 грн;
за травень 2023 р. = ((100,5 х 39250):100) - 39250= 196,25 грн;
за червень 2023р.((100,8*39250):100 - 39250= 314 грн.
Інфляційні втрати становлять: 7025,75 грн. та підлягають стягненню.
Розрахунок 3-х% річних: 
(39250 сума боргу х 3 (%)) : 100 (переведення відсотків) : 365 (кількість днів у році) х 550 (кількість днів прострочення) = 1774,32 грн.
Загалом 3% річних становить 1774,32 грн. та підлягає стягненню.
Суд наголошує, що за правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 листопада 2023 року у справі № 462/2056/20 засадничі принципи цивільного судочинства змагальність та диспозитивність покладають на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. 
Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. 
Згідно з цивільним процесуальним законом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1049 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 15000,00 грн., підтверджується платіжним дорученням 37557425 від 28.12.2021 року, а відтак, заборгованість за основною сумою боргу підлягає задоволенню.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, встановивши факт укладення договору, зважаючи на зміну кредитора, суд вважає встановленим наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою боргу, відсотків за користування кредитними коштами в межах строку кредитування кредитом та в розмірі, зазначеному вище судом, а також інфляційних втрат в сумі 7025,75 грн. та 3% річних що становить 1774,32 грн.
Отже в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.
У відповідності до ч. 3 ст. 12 та ч. 1, ч. 5 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, з урахуванням ст. ст. 76 - 80 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Суд не може збирати докази. Позивачем не повідомлено суду про неможливість подання будь-яких доказів або наявність складнощів в поданні таких доказів. Суд вважає, що позивач, скориставшись своїми процесуальними правами та надав усі наявні докази по даній справі на підтвердження своїх вимог.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 2147,20 грн., суд вважає слід відшкодувати на користь позивача стягнувши зазначені кошти з відповідача.
При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то вони підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.
Відповідно до Правової позиції викладеній у Постанові КЦС ВС від 29.12.2025 у справі № 522/17789/22 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, досліджено належні та допустимі докази, обсяг фактично наданих послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому часу, об?єму наданих послуг, ціні позову та значенню справи.
Проаналізувавши вищевикладене, суд доходить висновку, що характер, обсяг та рівень оплати виконаної роботи (наданих послуг) не повною мірою відповідає критерію розумності та необхідності, є дещо завищеним.
Зокрема, суд відмічає, що справа не є справою значної складності, яка потребувала опрацювання різних галузей законодавства, справа розглядається в спрощеному провадженні, без виклику сторін, практика судів у справах такої категорії є сталою, тому підготовка позову не могла потребувати оцінки перспектив судового врегулювання спору.
З урахуванням наведеного вище та конкретних обставин справи, ступеня обґрунтованості та реальності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складністю справи та виконаними послугами, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, суд вважає необхідним обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу сумою 3 000,00 гривень.
Беручи до уваги умови договору відступлення права грошової вимоги, керуючись ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 16, 512, 526, 527, 530, 603, 610, 611, 631, 632, 639, 641, 1048 -1050, 1054, 1077, 1080, 1082 ЦК України, ст.ст. 4, 76-80,133, 141, 258, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», код ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2, заборгованість за кредитним договором № 5401015 в загальному розмірі 48050,07 грн./сорок вісім тисяч п`ятдесят гривень 07 копійок/, яка складається з: 
25000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 
14250,00 грн. – заборгованість за відсотками,
7025,75 грн. – інфляційні витрати;
1774,32 грн. – 3 відсотки річних.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», код ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2, судові витрати у розмірі 2147,20 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», код ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2, витрати на правову допомогу у розмірі 3000.00 грн./три тисячі гривень/. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», код ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2. 
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
 Суддя 	  О. М. Курочкіна