ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.07.2026	Справа № 910/12821/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Рябокінь Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи
за позовом Акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3/5, ідентифікаційний код 00135390) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІКОНС ГРУП» (03037, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 4-Ж, оф. 20, ідентифікаційний код 41373382) 
про стягнення 474 091, 80 грн, 

за участю представників сторін:
від позивача: Красюк Н.І.
від відповідача: Ященко Н.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «УКРНАФТА» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІКОНС ГРУП» (далі - відповідач) про стягнення 474 091,80 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором підряду № 13/4485-Р від 24.10.2024 в частині своєчасного виконання робіт, у зв`язку з чим позивач просить стягнути 10% штрафу у розмірі 474 091, 80 грн в судовому порядку.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
05.12.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС Товариством з обмеженою відповідальністю «АРІКОНС ГРУП» подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Одночасно з відзивом відповідачем також подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про витребування доказів та про призначення судової будівельно-технічної експертизи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 справу №910/12821/25 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.01.2026. Даною ухвалою суд повідомив сторін, що розгляд клопотань відповідача про призначення експертизи та про витребування доказів буде розглянуто у підготовчому засіданні.
20.01.2026 (зареєстроване 21.01.2026) через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС позивачем подано заперечення на клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.
21.01.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС відповідачем подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.
У підготовчому засіданні 21.01.2026 судом проголошена протокольна ухвала про задоволення клопотання відповідача про відкладення та відкладено підготовче засідання на 11.02.2026.
10.02.2026 (зареєстроване 11.02.2026) через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС позивачем подано заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів.
У підготовчому засіданні 11.02.2026 за результатами розгляду клопотань судом було проголошено протокольні ухвали про відмову у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, та про відкладення підготовчого засідання за клопотанням відповідача на 25.02.2026.
24.04.2026 (зареєстроване 25.02.2026) через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС позивачем подано додаткові пояснення у справі.
25.02.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС відповідачем подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження, у якому відповідачем зазначено, що відповідачем разом з першою заявою по суті подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Проте, з метою ефективного судового розгляду та уникнення зупинення провадження у справі, з`ясування усіх критично важливих обставин справи, відповідачем було укладено договір від 24.02.2026 № 24/02-2026-2 на виконання робіт з проведення експертизи та здійснено 100% попередню оплату послуг експерта у розмір 32 500 грн. У зв`язку з чим, відповідач просить суд продовжити строк проведення підготовчого засідання № 910/12821/25, відкласти підготовче засідання на строк до 07.04.2026 з метою подання до суду висновку експерта. 
У підготовчому засіданні 25.02.2026 за результатами розгляду клопотань відповідача, судом було проголошені протокольні ухвали про залишення без розгляду клопотання відповідача про призначення експертизи, про продовження строку проведення підготовчого засідання та відкладення підготовчого засідання на 08.04.2026.
07.04.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС відповідачем подано клопотання про долучення доказів, у якому відповідач просив суд визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання доказів, поновити ТОВ «АРІКОНС ГРУП» пропущений процесуальний строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи копії висновків експерта № С2346/04-2026 від 06.04.2026 та №С2345/04-2026 від 03.04.2026.
08.04.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС відповідачем подано додаткові пояснення по справі.
У підготовчому засіданні 08.04.2026 судом проголошено протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача, залучення до матеріалів справи письмових пояснень та копії висновків експерта № С2346/04-2026 від 06.04.2026 та № С2345/04-2026 від 03.04.2026, надано час позивачу для ознайомлення з поданими доказами та відкладено підготовче засідання на 29.04.2026.
27.04.2026 (зареєстроване 25.02.2026) через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС позивачем подано заперечення на письмові пояснення відповідача від 08.04.2026 та висновків експерта.
У підготовчому засіданні 29.04.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 910/12821/25 та призначення її до судового розгляду по суті на 27.05.2026.
У судовому засіданні 27.09.2026 заслухано пояснення представника позивача, яка позовні вимоги підтримала, надала відповіді на запитання суду, та представника відповідача, яка проти вимог заперечувала з підстав наведених у відзиві.
У судовому засіданні 27.09.2026 оголошено перерву до 17.06.2026 та зобов`язано сторони повідомити суд щодо подання та розгляду листувань між сторонами з питань подовження строку виконання робіт за спірним договором.
17.06.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС відповідачем подано клопотання про долучення доказів, а саме копії підтвердження направлення ел. пошту листа ТОВ «АРІКОНС ГРУП» вих. № 253-12/24 від 23.12.2024; копію листа АТ «УКРНАФТА» № 01/01/12/16/05-02/02/13067 від 27.12.2024 та копію листа ТОВ «АРІКОНС ГРУП» вих. № 243-11/21 від 28.11.2024. 
Судове засідання, призначене на 17.06.2026, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Пукшин Л.Г. у щорічні відпустці з 12.06.2026 по 23.06.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2026 призначено судове засідання у справі № 910/12821/25 на 08.07.2026.
У судовому засіданні 08.07.2026 судом розглянуто клопотання відповідача про долучення доказів, заслухано думку представника позивача та вирішено долучити подані докази, з огляду на таке.
Положеннями ч. 1 - 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).
За приписами частини 1, 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, а процесуальний строк, який встановлений судом, може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Відтак, враховуючі наведені сторонами обґрунтування, виходячи з принципу верховенства права, з метою забезпечення принципу змагальності та всебічного, повного і об`єктивного визначення обставин справи, які підлягають встановленню, керуючись частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе продовжити строки на подання додаткових доказів до дати фактичного їх подання.
У судовому засіданні 08.07.2026 судом досліджено докази та заслухано заключні слова представників сторін. 
У судовому засіданні 08.07.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.
24.10.2024 між Акціонерним товариством «Укрнафта» (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРІКОНС ГРУП» (далі - підрядник, відповідач) було укладено договір № 13/4485-Р (далі - договір), за умовами якого підрядник у порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язувався на свій ризик виконати капітальний ремонт нежитлової будівлі за адресою: вул. Обсерваторна, 21, в Шевченківському районі м. Києва (Додаткові роботи) згідно з кодом ДК 021:2015 45220000-5 Інженерні та будівельні роботи (далі - роботи) за завданням замовника, а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити роботи на умовах, визначених договором.
Відповідно до п. 1.3. договору перелік, строк виконання робіт, а також їх вартість за взаємною згодою сторін можуть коригуватися в процесі виконання робіт шляхом оформлення сторонами додаткових угод до цього договору, з урахуванням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178 (зі змінами).
Згідно з п. 2.1., 2.2. договору загальна вартість робіт по цьому договору становить 7 132 965,92 грн, з ПДВ. Ціна Робіт визначається у відповідності до Договірної ціни - Додаток №3, що є невід`ємною частиною даного договору
У розділі 3 договору сторонами узгоджено строк виконання робіт, зокрема: 
п. 3.1. строк виконання робіт становить 45 (сорок п`ять) календарних днів з дати підписання замовником та підрядником договору. Закінчення робіт фіксується підписанням кінцевого Акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2В);
3.4. перегляд строків виконання робіт може здійснюватися, зокрема при виникненні обставин, що не залежать від підрядника, перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, за умови, якщо підрядник без затримки письмово сповістить замовника про виникнення таких обставин; 
п. 3.5. обставинами, які перешкоджають виконанню робіт у встановлені договором строки, що не залежать від підрядника і дають право на перегляд сторонами цих строків, є такі: 
- форс-мажор, про який зазначено у розділі 10 договору; 
- внесення змін до проектної документації; 
- дії третіх осіб, що унеможливлюють належне виконання робіт, за винятком випадків, коли ці дії зумовлені залежними від підрядника обставинами; 
п. 3.6. рішення сторін про перегляд строку виконання робіт оформляється в відповідності до п. 1.3 даного договору.
Відповідно до п. 4.4 договору підрядник зобов`язаний, серед іншого: якісно, своєчасно та у повному обсязі виконати роботи, передбачені цим договором своїми та/або залученими силами і засобами (п. 4.4.1); своєчасно та за власний рахунок усувати недоліки робіт (п. 4.4.9.); інформувати в установленому порядку замовника про хід виконання зобов`язань за договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення (п. 4.4.11).
Згідно з п. 5.1. договору виконання робіт оформляється шляхом підписання сторонами проміжних та кінцевого Акту приймання виконаних будівельних робіт (№КБ-2В), надалі - Акт, який датується останнім днем виконання робіт, і Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (№КБ-3), надалі - Довідка. В Проміжному акті та Довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені замовником і виконавцем, які є первинними обліковими документами. В Акті та Довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені замовником і підрядником, які є первинними обліковими документами.
Акт та Довідка складаються підрядником в 2 (двох) оригінальних примірниках, які мають бути підписані, скріплені печаткою підрядника та надані замовнику не пізніше 2 (двох) робочих днів з дати підписання. На підставі зазначених документів замовник проводить розрахунки з підрядником.
Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати одержання від підрядника відповідного Акту, підписати його або направити підряднику письмову відмову від прийняття виконаних робіт та підписання Акту, із зазначенням переліку зауважень та виявлених недоліків у виконаних роботах та/або викладенням обставин, які унеможливлюють підписання Акту. У своїй мотивованій відмові замовник має право визначити строк для усунення зазначених ним недоліків. При цьому визначений замовником строк є обов`язковим для підрядника (п. 5.2. договору). 
Відповідно до п. 13.1. договору усі повідомлення, запити, вимоги або будь-яка інша кореспонденція за цим договором виконуються в письмовій формі українською мовою та доставляються кур`єром або поштовим відправленням та для зручності можуть дублюватися електронним (факсимільним) зв`язком відповідній стороні (надалі - «повідомлення») за такими адресами: 
13.1.1. якщо направляється замовнику: 
Адреса: м. Київ, вул. Кудрявська 4а, каб.20 е-mail:Petro.Khomliuk@Ukrnafta.com; тел.+380 96 073 51 08. До уваги (ПІП): Хомлюк Петро Ігорович.
13.1.2. якщо направляється підряднику: Адреса: м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 4ж, оф. 20 е-mail-: ІНФОРМАЦІЯ_1 До уваги (ПІП): Гнатчук Юлія Віталіївна.
Цей договір, відповідно до п. 14.1. набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (шляхом проставлення власноручного підпису або накладання електронних підписів, у залежності від форми складання договору: паперовій чи у формі електронного документу відповідно) та діє до 31.12.2024 року.
За доводами позивача, на момент завершення строку, встановленого договором на виконання робіт, згідно підписаних сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт і довідок про вартість виконаних будівельних робіт, підрядником було виконано роботи на загальну суму 2 392 047,96 грн. А тому, 24.07.2025 позивач направив листа за № 01/01/09/27-02/02/11295 відповідачу у якому, повідомив, що у зв`язку з невиконанням останнім взятих на себе зобов`язань за договором, в порядку п. 9.2. вимагає у добровільному порядку протягом семи робочих днів з дня отримання цієї вимоги оплатити штраф у розмірі 10 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт, на суму 474 091,80 грн.
Оскільки така вимога не була виконання з боку відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача штрафу за порушення строків виконання робіт за договором № 13/4485-Р від 24.10.2024 у розмірі 474 091,80 грн.
Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначив, що під час виконання робіт за договором №13/4485-Р від 24.10.2024 виникнули ще ряд додаткових робіт, які неможливо було передбачити станом на дату укладення договору.
Також відповідач зазначає, що 18.12.2024 листом з вих. № 250-12/21 підрядником було повідомлено замовника щодо проведення ремонтних робіт підземних комунікацій на задньому дворі будівлі, що розташована поруч з Об`єктом, а саме переритий заїзд в арку, що є єдиним шляхом проїзду автотранспорту для доставки будівельних матеріалів та обладнання, вивезення зворотних матеріалів службою замовника та вивезення будівельного сміття підрядником з Об`єкту.
Крім цього, 23.12.2024 відповідач листом з вих.№ 253-12/24, повідомив замовника про ряд обставин, які вплинули на виконання договору, зокрема: чисельні обстріли з боку рф; введення аварійних та стабілізаційних графіків відключень електроенергії; настання осінньо-зимового періоду та відсутності опалення у будівлі, в якій виконуються ремонтні роботи, що у свою чергу спричиняє більш повільне висихання будівельних сумішей та відповідно уповільнення виконання будівельних робіт; необхідність проведення розпломбування лічильника в існуючій електрощитовій для подальшого виконання ї переносу у відповідності до вимог проєкту.
Проте, як вказує відповідач, позивачем було проігноровано листи від підрядника та не надано відповіді на них.
Також відповідач зазначив, що 28.02.2025 листом з вих. № 265-02/21 повідомив позивача про дійсний стан на об`єкті та невиконання договірних зобов`язань з боку замовника.
В подальшому, 07.04.2025 листом з вих. № 281-04/21 було направлено висновок про істотну зміну обставин (hardship) від 07.04.2025 №878/1.5-7.1, в якому передбачено, що: «У зв`язку з настанням істотної зміни обставин згідно зі ст. 652 ЦК України підрядник, ТОВ «АРІКОНС ГРУП», має право звернутися до ПАТ «УКРНАФТА» про перегляд та внесення змін до умов договору №13/4485-р від 24.10.2024 року щодо перенесення термінів виконання зобов`язань до 30.04.2025 року».
Однак, як вказує відповідач, позивачем не було надано відповіді на вказані звернення підрядника.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що укладений між сторонами договір № 13/4485-Р від 24.10.2024 за своєю правовою природою є договорами підряду, а тому вказаний правочин є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом врахований той факт, що 28.08.2025 Господарський кодекс України втратив чинність, водночас, відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Закріплений у наведеній нормі принцип незворотності дії закону та інших нормативно-правових актів у часі (lex ad praeterian non valet) полягає в тому, що дія їх не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ними чинності, за винятком випадку коли закон або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З огляду на вказане, беручи до уваги, що спірні правовідносини виникли між сторонами у жовтні 2024 року та тривали до жовтня 2025 року суд дійшов висновку про регламентування спірних правовідносин приписами Господарського кодексу України. 
Відповідно до частин 1-2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. 
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України). 
Згідно з приписам частин 1 та 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Частинами 1 та 2 ст. 849 ЦК України визначено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Приписами статті 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Судом встановлено, що умовами договору сторонами чітко визначено, зокрема, предмет договору, строки виконання та прийняття робіт за договором.
Так, у п. 3.1. договору визначено, що строк виконання робіт становить 45 (сорок п`ять) календарних днів з дати підписання замовником та підрядником договору. Закінчення робіт фіксується підписанням кінцевого Акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2В).
За доводами позивача, що не заперечується відповідачем, підрядником в порушення умов договору не виконано роботи у строки, визначені його умовами.
Як вбачається із матеріалів справи, станом на 24.12.2024, підрядником виконано роботи на загальну суму 2 392 047,96 грн, що підтверджується відповідними Актами приймання-виконаних будівельних робіт, підписаних сторонами, та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та не заперечується сторонами. 
Оскільки роботи підрядником не були виконані у повному обсязі, 24.07.2025 позивач направив листа за № 01/01/09/27-02/02/11295 відповідачу про сплату штраф у розмірі 10 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт на суму 474 091,80 грн, згідно з п. 9.2 договору.
Вказана вимога не була виконання з боку відповідача, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача штрафу за порушення строків виконання робіт за договором № 13/4485-Р від 24.10.2024 у розмірі 474 091,80 грн.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
У п. 9.2. договору передбачено, що при порушенні строків виконання робіт, строків по усуненню виявлених недоліків (дефектів) підрядник на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 10 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт.
Користуючись правом, передбаченим даним пунктом договору позивач нарахував відповідачу штраф за порушення строків виконання робіт за договором № 13/4485-Р від 24.10.2024 у розмірі 474 091,80 грн, який розрахований наступним чином: 4 740 917,96 грн х 10% = 474 091,80 грн, де 4 740 917,96 грн - вартість робіт, які відповідач не виконав у строки обумовлені договором (7 132 965,92 грн (загальна вартість робіт за договором) - 2 392 047,96 грн (вартість виконаних робіт у строки, визначені договором)); 10% - розмір штрафу, згідно з п. 9.2 договору.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, а тому вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 474 091,80 грн є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню повністю.
Щодо заперечень відповідача, наведених у відзиві, суд відзначає, що відповідачем належним чином не спростовано доводи позивача, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів належного виконання відповідачем робіт у строки, визначені умовами договору.
Судом також встановлено, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами щодо звернення до позивача у строки та у порядку визначеного умовами договору (п.п. 3.4, 3.5, 3.6) щодо перегляду строків виконання робіт.
Стосовно доводів відповідача, що листами від 28.11.2024 № 243-11/21 та від 23.12.2024 № 253-12/24 підрядник повідомляв у належним спосіб замовника щодо подовження строків виконання робіт, суд відзначає, що належних доказів направлення вказаних листів у спосіб передбачений п. 13.1. договору матеріали справи не містять, а відтак встановити дату відправки та відповідно отримання таких листів позивачем не вбачається за можливе.
Поряд з цим, у матеріалах справи наявний лист позивача від 27.12.2024 № 01/01/12/16/05-02/02/13067, зі змісту якого вбачається, що замовником були розглянуті листи підрядника від 18.12.2024 №250-12/12 та була надана відповідь, якою факт розриття під`їзду до Об`єкту для виконання ремонту підземних інженерних мереж був підтверджений та складено і підписано відповідний акт. Даний «форс-мажор» впливав на темпи БМР, але роботи повністю зупинені не були. На Об`єкті можливе виконання подальших робіт з матеріалів, що є у наявності, або які мають незначні габарити та вагу і можуть бути доставлені через центральний вхід. 
На лист від 28.11.2024 №243-11/21 зауважено, що роботи по розпломбуванню лічильників були виконані 09.12.2024, тобто через 10 днів після отримання листа та зазначено, що роботи по перенесенню Електрощитової критично не впливали на послідовність та технологію виконання робіт по всьому об`єкту в цілому, оскільки проект виконання робіт (ПВР) та графік з технологічною послідовністю БМР підрядником надано не було
на лист від 23.12.2024 №253-12/24 заначено що підряднику було надано у використання генератор «A-iPower A7500E», потужністю 7 кВт та забезпечено його паливом в повному обсязі. 
Крім цього, даним листом позивач повідомив відповідача, що згідно з п. 10.5 договору, наявність обставин непереборної сили (форс-мажору) необхідно підтвердити відповідним документом Торгово-промислової палати України.
Наявність вказаного листа також спростовує твердження відповідача, наведені у відзиві, що замовником було проігноровано листи від підрядника та не надано відповіді на них.
Щодо інших доказів, наданих відповідачем разом із відзивом а також висновки експерта, суд оцінюються критично, як такі що складені уже після завершення строку виконання робіт, визначеного умовами договору, № 13/4485-Р від 24.10.2024.
А відтак доводи відповідача про відсутність вини останнього у невиконанні договірних зобов`язань з огляду на неможливість належного виконання останнім своїх договірних зобов`язань внаслідок прострочення кредитора (позивача) та, як наслідок, відсутність підстав для застосування передбаченої договором відповідальності за відповідне порушення не знайшло свого підтвердження належними та допустимим доказами.
Крім іншого, суд відзначає, що доказів щодо застосування сторонами положень п. 3.6. договору матеріалами справи також не місять.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17, від 31.03.2021 у справі N 923/875/19).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).
Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та виходячи з наведених вище норм процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження фактів звернення відповідача до позивача з приводу неможливості виконання зобов`язань за договором в порядку, визначеному умовами договору, як і не надав доказів виконання умов договору у визначені строки.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З огляду на положення Закону України "Про судовий збір", оскільки позивач звернувся до суду з позовом в електронній формі через підсистему «Електронний суд», розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви має визначатись з урахуванням наведених приписів.
Однак, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір без урахування коефіцієнту 0,8.
Враховуючи викладене, суд звертає увагу позивача, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІКОНС ГРУП» (03037, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 4-Ж, оф. 20, ідентифікаційний код 41373382) на користь Акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3/5, ідентифікаційний код 00135390) штраф за порушення строків виконання робіт за договором № 13/4485-Р від 24.10.2024 у розмірі 474 091 грн 80 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 689 грн 10 коп.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.07.2026

Суддя Л. Г. Пукшин