ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2026  м.Дніпро Справа № 908/484/26

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 (доповідач), 
суддів:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
секретар судового засідання: ОСОБА_4 
представники учасників провадження:
від скаржника: не з`явився 
від кредитора: не з`явився 
від боржника: не з`явився
розглянув матеріали апеляційної скарги  ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2026, суддя ОСОБА_5 
у справі про банкрутство № 908/484/26
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”, м. Київ
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ”, м. Запоріжжя
про визнання банкрутом
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст справи
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.03.2026. відкрито провадження у справі №908/484/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ”. Визнано грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” до боржника на суму 33 280, 00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 6 721 113,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 . Зобов`язано розпорядника майна у строк до 05.05.2026. надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, скласти реєстр вимог кредиторів та подати його до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк до 05.05.2026. Попереднє засідання суду призначено на 05.05.2026. о/об 12-50.
25.03.2026. за №78851 у встановленому законодавством порядку оприлюднено повідомлення про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ”.
До господарського суду надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_1 про витребування у керівника боржника ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ” – розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_6 оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів.
Заява обґрунтована тим, що 24.03.2026 ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрив провадження у справі № 908/484/26 щодо ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
ДПС видала наказ від 16.04.2026 № 522-п про проведення перевірки, проте 17.04.2026 під час виїзду за податковою адресою було встановлено, що підприємство за місцем реєстрації відсутнє. 
Через відсутність посадових осіб за адресою було складено акт про неможливість проведення перевірки.
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не забезпечило проведення перевірки та не надало необхідних документів контролюючому органу.
ДПС зазначає, що без документів неможливо встановити повноту нарахування податків та реальність господарських операцій, що може свідчити про недоброчесну поведінку або ознаки фіктивного банкрутства. Витребування документів необхідне для сприяння у здійсненні аналізу фінансово-господарської діяльності боржника та перевірки реальності кредиторських вимог.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та мотиви рішення
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2026 у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про витребування у керівника боржника оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у справі про банкрутство № 908/484/26 відмовлено.
Мотиви ухвали ґрунтуються на таких аргументах:
Право на проведення перевірки виникає лише після вручення копії наказу платнику податків. Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не надала доказів надсилання наказу керівнику ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Висновок про неможливість перевірки був зроблений лише на підставі одного виїзду за адресою. Акт не містив інформації про повторні спроби виходу в інший час або про заходи щодо встановлення фактичної адреси боржника.
На момент звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду (05.05.2026) термін проведення перевірки, визначений самим наказом (5 робочих днів), уже минув.
Податковий орган просив витребувати оригінали документів. Однак норми ПК України (ст. 85) передбачають лише право отримувати завірені копії документів під час перевірки.
Вилучення оригіналів первинних документів заборонено, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Оскільки доказів наявності кримінального провадження не було надано, вимога є безпідставною.
У матеріалах справи відсутній акт про відмову платника від надання копій документів, що, згідно з практикою Верховного Суду, свідчить про відсутність порушеного права податкового органу.
Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника.
Суд зазначив, що розпорядник майна виконує лише функції нагляду і не має можливості надати документи фінансово-господарської діяльності, оскільки вони перебувають у керівника боржника.
Суд наголосив, що процедура банкрутства не залежить від можливості податкового органу провести перевірку. Обставини, пов`язані з виконанням функцій ДПС, не можуть бути перешкодою для провадження у справі про банкрутство.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду, через систему “Електронний суд” ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулось до ІНФОРМАЦІЯ_6 з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2026 по справі №908/484/26 скасувати у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі №908/484/26 задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2026 по справі № 908/484/26 є незаконною та необґрунтованою внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права.
Скаржник наголошує, що згідно з пп. 78.1.7 ст. 78 Податкового кодексу України, порушення провадження у справі про банкрутство є безумовною підставою для проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пп. 20.1.38 ст. 20 ПК України, податковий орган має законне право звертатися до суду із заявою про вилучення (витребування) оригіналів первинних документів для проведення такої перевірки.
Скаржник посилається на Кодекс України з процедур банкрутства, який зобов`язує боржника забезпечити розпоряднику майна доступ до інформації, а самого розпорядника — проводити аналіз фінансового стану підприємства.
Апелянт стверджує, що не міг провести перевірку, оскільки під час виїзду за податковою адресою було встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб.
У зв`язку з відсутністю боржника був складений відповідний акт, що підтверджує неможливість вручення наказу про перевірку особисто.
Попри направлені запити, ані керівник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ані арбітражний керуючий не надали необхідних документів, що є перешкодою для реалізації функцій податкового контролю.
Перевірка необхідна для виявлення можливих ознак фіктивного банкрутства або недоброчесної поведінки боржника, що відповідає публічному інтересу держави.
Скаржник посилається на постанови Верховного Суду (зокрема у справах № 904/5635/19 та № 908/2504/22), які підтверджують правомірність вимог податкового органу у подібних правовідносинах.
Апелянт вважає неправомірним висновок суду про те, що орган мав достатньо часу для перевірки, оскільки через відсутність боржника за адресою провести її було технічно неможливо.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи
Сторони не скористались своїм процесуальним правом на подання пояснень щодо апеляційної скарги.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2026 для розгляду заяви про відвід була визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 (доповідач), суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_6 від 15.06.2026 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2026 у справі про банкрутство № 908/484/26 залишено без руху. Апелянту надано 10 днів з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
19.06.2026 через систему “Електронний суд” від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги із доказами сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Розпорядженням керівника апарату ІНФОРМАЦІЯ_6 від 22.06.2026, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді ОСОБА_3 - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у ІНФОРМАЦІЯ_7 , затверджених Рішенням зборів суддів ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01.04.2025 №1, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №908/484/26.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 (доповідач), суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_7 .
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_6 від 23.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Призначено судове засідання на 14.07.2026. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи (оскарження) №908/484/26, необхідні для розгляду апеляційної скарги.
26.06.2026 матеріали справи №908/484/26 надійшли до суду апеляційної інстанції.
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 14.07.2026 у зв`язку з усунення обставин, що зумовили заміну судді-члена колегії, а саме вихід з відпустки судді ОСОБА_3 , було здійснено передачу справи раніше визначеному складу суду.
Розпорядженням керівника апарату ІНФОРМАЦІЯ_6 від 14.07.2026, у зв`язку з усунення обставин, що зумовили заміну судді-члена колегії, а саме вихід з відпустки судді ОСОБА_3 , відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у ІНФОРМАЦІЯ_7 , затверджених Рішенням зборів суддів ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01.04.2025 № 1, було здійснено передачу справи раніше визначеному складу суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 (доповідач), суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
У судове засідання 14.07.2026 представники сторін не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи.
У судовому засіданні 14.07.2026 ІНФОРМАЦІЯ_8 оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких мотивів.
Стаття 78 ПК України визначає порядок та підстави проведення документальних позапланових перевірок.
Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
У п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Висновок про неможливість проведення виїзної перевірки зроблений, у зв`язку із відсутністю посадових осіб боржника за місцезнаходженням за результатом одного виходу представників податкової. Акт не містить інформації про повторний вихід (у інший робочий час).
Апеляційним судом також встановлено, що до заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано доказів надіслання або вручення керівнику боржника до початку проведення перевірки наказу від 16.04.2026 року №522-п рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення.
Будь-яких додаткових доказів, які б свідчили про вжиття податковим органом інших заходів з приводу організації податкової перевірки боржника суду не було надано.
Вказаним вище наказом визначено період для проведення перевірки боржника тривалістю 5 робочих днів, який станом на день подання заяви до суду (05.05.2026) минув.
Варто, також зазначити, що відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
У межах проведення такої перевірки у платника податку виникає обов`язок надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки; такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (пункт 85.2 статті 85 ПК України).
Із наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 документів вбачається, що позапланова виїзна документальна перевірка господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ” не розпочалась.
При цьому, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності); відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (пункт 85.4 статті 85 ПК України).
Згідно пункт 85.8 статті 85 ПК України Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
У поданій заяві податкова просила суд витребувати оригінали документів, що не передбачено вищезазначеними нормами ПК України.
Водночас, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати; зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником; у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (пункт 85.6 статті 85 ПК України).
Складений згідно з положеннями пункту 85.6 статті 85 ПК України акт ІНФОРМАЦІЯ_9 відсутній.
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів ІНФОРМАЦІЯ_10 від 30.05.2023 у справі № 904/5635/19(904/9817/21), п.7.3 зазначається, що “…за відсутності у матеріалах справи належним чином складеного та оформленого акту, що засвідчує факт відмови Відповідача або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу, або що засвідчує факт відмови Відповідача від проведення документальної або від фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, або від допуску посадових осіб контролюючого органу, що був би складений із зазначенням переліку документів, які Відповідачу запропоновано подати, а у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта – із вчиненням відповідного запису (пункт 85.6 статті 85 ПК України), Суд погоджується з правильним висновком апеляційного суду про відсутність порушеного права Позивача у спірних правовідносинах”.
Порядок надання платниками податків документів до податкової перевірки регламентовано статтею 85 ПК України.
Згідно із пунктами 85.2, 85.4, 85.6, 85.7 означеної статті платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.
З аналізу наведених положень ПК України вбачається, що, дійсно, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. У разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань та визнати ці суми непідтвердженими документально.
Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.
Положення пункту 44.6 статті 44 ПК України вимагає наявності документів на час складення податкової звітності, встановлює правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила як виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності. Вона є складовою механізму правового регулювання податкового обліку і не входить в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені правила доказування в адміністративному судочинстві.
Апеляційний суд, звертає увагу, на норми підпункту 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України на які спирається ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на підставу для звернення з заявою про витребування у керівника боржника оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів в межах справи №908/484/26 про банкрутство ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ”.
Так, нормами підпункті 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що податковий орган, має право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Податковим кодексом України.
Згідно пункту 85.5 статті 85 ПК України забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування кримінального провадження щодо несплати податків боржником та звернення ІНФОРМАЦІЯ_11 до господарського суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів в межах цього кримінального провадження.
У постанові від 14 березня 2023 року у справі №640/5814/21 Верховний Суд зазначає наступне:
У Податковому кодексі України не має визначення поняття вилучення документів правоохоронними органами.
Поряд з цим питання вилучення (виїмки) документів врегульовано положеннями Кримінально - процесуального кодексу України.
Відповідно до положень статті 160 Кримінально - процесуального кодексу України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов`язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду. На вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів (стаття 165 Кримінально - процесуального кодексу України).
Отже у разі вилучення (виїмки) оригіналів або копій документів володільцю таких надається опис вилучених документів чи їх копій, а також на вимогу володільця має бути залишено копії вилучених оригіналів документів.
Факт вилучення документів відображається у протоколі слідчої дії.
З аналізу вказаних норм вбачається, що вилучення (виїмка) документів може бути проведено виключно на підставі ухвали слідчого судді, суду і таке вилучення (виїмка) має бути підтверджено документально, описом, протоколом слідчої дії, тощо.
Також частиною другою статті 93 Кримінально - процесуального кодексу України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Отже, у разі надходження запиту (вимоги) про витребування (надання) документів від правоохоронного органу (сторони обвинувачення) органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, службові та фізичні особи надають запитувані документи, відомості, речі та інше.
При цьому Суд звертає увагу, що надання документів на запит (вимогу) про витребування документів не є тотожним вилученню (виїмці) документів, це різні процесуальні дії, мають різні процедури вчинення (призначення), регулюються різними правовими нормами та мають різні правові наслідки.
Отже, норми Податкового кодексу України не наділяють контролюючий орган повноваженнями щодо звернення до суду із клопотанням чи позовом про зобов`язання (витребування) платника податків надати необхідні для проведення перевірки документи.
Проведення процедури банкрутства суб`єкта підприємницької діяльності згідно з приписами законодавства про банкрутство не залежить від факту можливості або неможливості провести перевірку банкрута податковим органом. Взаємовідносини між податковим органом як органом державного контролю та платником податків урегульовані спеціальними нормами Податкового кодексу України, які не залежать від норм Кодексу України з процедур банкрутства, якщо інше прямо не зазначено у самому законі. Ані норми Кодексу України з процедур банкрутства, ані норми Податкового кодексу України не містять положень про те, що підприємство – банкрут не може бути ліквідоване за рішенням суду чи ліквідаційна процедура має бути продовжена у зв`язку з неможливістю проведення перевірки банкрута податковим органом.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, пов`язані з виконанням податковим органом своїх повноважень, не можуть бути підставами для зупинення процесу банкрутства господарюючого суб`єкта, а також бути перешкодою для завершення провадження у справі про банкрутство за наявності передбачених законодавством про банкрутство підстав для того.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За змістом ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права та не містять належних доказів на підтвердження наявності у ліквідатора документації, яку податковий орган просить витребувати.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду - без змін. 
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.06.2026 у справі №908/484/26 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.06.2026 у справі № 908/484/26  – залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 22.07.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Суддя ОСОБА_2 

Суддя   ОСОБА_3