ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/12734/26
провадження № 2/753/12210/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
В С Т А Н О В И В:
у травні 2026 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Столичний комфорт" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . ТОВ "Столичний комфорт" з 20 жовтня 2020 року по 13 жовтня 2025 року здійснювало функції із обслуговування та утримання будинку і його прибудинкової території. У зв`язку із неналежним виконанням обов`язків відповідачів щодо сплати спожитих послуг у них утворилася заборгованість, яка разом із 3% річних від суми боргу та його інфляційною складовою складає 5505,50 грн. Зазначену суму заборгованості, суму сплаченого судового збору у розмірі 3328,00 грн та витрати понесені позивачем на професійну правову допомогу у розмірі 9000,00 грн, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача у судовому порядку. 
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/12734/26 між суддями від 10 червня 2025 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. 
Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвалою суду від 17 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
23 липня 2026 року до суду від відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву, у яких відповідачі зазначили, що основна сума заборгованості була погашена ще 04 травня 2026 року, тобто до подачі позову до суду, про що також було повідомлено позивача, однак ним все ж було подано до суду позовну заяву про стягнення боргу, його інфляційної складової та 3% річних від суми боргу, що є зловживанням процесуальними правами. Відповідачі також зазначають, що позивач знав про погашення боргу, але все ж продовжив судовий процес, а тому судові витрати, включаючи судовий збір та витрати понесені на адвоката мають бути понесені позивачем. Відповідачі просять суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку із відсутністю предмета спору та добросовісним виконанням відповідачами зобов`язань ще до відкриття провадження у справі.
24 липня 2026 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких представник позивача зазначив, що позовна заява була подана до канцелярії суду 29 травня 2026 року, заборгованість, яка є предметом спору утворилася за період з 01 серпня 2025 року по 13 жовтня 2025 року, а нарахування інфляційних втрат на 3% річних здійснено по 30 квітня 2026 року. Позивач вказує, що відповідачами здійснено плату основної частини заборгованості лише у травні 2026 року, тобто такі дії свідчать про фактичне визнання відповідачами наявності заборгованості. Позивач стверджує, що відповідачі систематично порушували обов`язок щодо своєчасної сплати заборгованості, а саме - з серпня 2025 року по травень 2026 року здійснили лише один платіж у вересні у розмір 460 грн. У зв`язку із допущеним відповідачами простроченням виконання грошового зобов`язання позивач правомірно заявив вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Таким чином, наразі позивач зазначає, що просить суд стягнути із відповідачів суму інфляційних втрат, 3% річних, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат понесених позивачем на правничу допомогу.
У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. 
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.
ТОВ «Столичний Комфорт» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_4 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
26 липня 2021 року між позивачем та відповідачами були укладені договори: про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території; про компенсацію витрат на послуги охорони; про компенсацію вартості спожитої електричної енергії; про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення; про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Позивач зазначає, що відповідачі у період з 01 серпня 2025 року по 13 жовтня 2025 року неналежним чином здійснювали оплату вартості послуг які надаються позивачем, у зв`язку із чим них виник борг у розмірі 5 071,78 грн.
В ході розгляду справи відповідачами було повідомлено, що основна сума боргу була сплачена ще у травні 2026 року до подачі позову до суду, на підтвердження чого суду були надані відповідні квитанції.
Позивач у додаткових поясненнях стосовно позову зазначив, що відповідачами дійсно було погашено основну суму заборгованості у травні 2026 року, однак позивач наполягає на стягненні із відповідачів суми інфляційних втрат у розмірі 326,22 грн, 3% річних від суми боргу у розмірі 107,50 грн, а також судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.
За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
"За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України" (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).
"З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми" (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц).
Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачами, як споживачами послуг, неналежним чином виконувався обов`язок по своєчасній оплаті наданих позивачем послуг, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась заборгованість за період з серпня 2025 року по 13 жовтня 2025 року, враховуючи, що заборгованість була сплачена відповідачами до подачі позивачем позову до суду, вимога позивача про стягнення нарахованих на суму боргу прострочення індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми та пені є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, з огляду на викладене вище, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, сплату відповідачами суми основного боргу, що відбулося до подачі позову до суду, зміст позовних вимог та підтримання позивачем вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційної складової боргу, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Столичний комфорт" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме - про стягнення із відповідачів інфляційної складової боргу у розмірі 326,22 грн, 3% річних у розмірі 107,50 грн, що разом складає 433, 72 грн, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Разом з тим позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень пункту 1.1 договору про надання правничої допомоги № 1 від 18 червня 2023 року, укладеного між ТОВ «Столичний комфорт» та АО «Лігал Кейс», адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу клієнту в цивільних, господарських та/або кримінальних справах, стороною яких є клієнт, а клієнт зобов`язується здійснити оплату за надані послуги відповідно до умов зазначених у договорі.
Розділом 4 договору передбачений порядок послуг адвоката, зокрема, передбачено, що за результатами здійснення оплати послуг адвоката, складається акт здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги, що підписується представниками кожної із сторін.
Згідно із актом надання послуг № 263 від 29 травня 2026 року, адвокатським об`єднанням були виконані наступні роботи у справі за позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на загальну суму 9000,00 грн.
Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).
Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, що подання таких позовів, зокрема від імені ТОВ «Столичний комфорт» не є одиничним випадком, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог суд зазначає, що до стягнення підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 700,00 грн, що є пропорційним до задоволених вимог.
На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір прямо пропорційний розміру задоволених позовних вимог, що складає 261,91 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги- задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» інфляційну складову боргу у розмірі 326,22 грн, 3% річних у розмірі 107,50 грн, що загалом складає 433,72 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» судовий збір у розмірі 261,91 грн та витрати понесені позивачем на правничу допомогу - 700,00 грн, що загалом складає 961,91 грн, а саме - по 480,96 грн з кожного.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний Комфорт», ЄДРПОУ 33833708, м. Київ, вул. Нижній Вал, 17/8, оф.6.

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя К.В. Шаповалова