Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 229/8216/24
Номер провадження2/173/808/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

15 вересня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг та 21.10.2009 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
16.10.2009 відповідач також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою підтвердила, що ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитної картки та прикладами розрахунку плати за користування кредитними коштами.
На підставі анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт, який у подальшому змінювався, зокрема був збільшений до 50000,00 грн. Відповідач отримала кредитну картку, активувала її, користувалася кредитними коштами, здійснювала операції за картковим рахунком та частково погашала заборгованість, що, за твердженням позивача, підтверджується випискою по рахунку та іншими наданими доказами.
Після закінчення строку дії первісно виданої картки відповідачу були видані наступні кредитні картки, що забезпечувало можливість подальшого користування кредитним рахунком. У процесі користування рахунком процентна ставка за користування кредитними коштами була змінена до 42% річних.
Позивач зазначив, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка, згідно з розрахунком позивача, становить 55506,08 грн, з яких 50604,45 грн - заборгованість за тілом кредиту та 4902,03 грн - заборгованість за простроченими процентами.
Позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 21.10.2009 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
В анкеті-заяві відповідач підтвердила, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також зазначила, що ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.
16.10.2009 відповідач також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою підтвердила, що ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитної картки та прикладами розрахунку плати за користування кредитними коштами.
На підставі анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт, який у подальшому змінювався, зокрема був збільшений до 50000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку.
Згідно з довідкою про видані картки відповідачу було видано кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії якої встановлено до 10/15, тип картки - «Універсальна». Після закінчення строку дії первісно виданої картки відповідачу для подальшого користування кредитним рахунком були видані нові кредитні картки, а саме № НОМЕР_2 зі строком дії до 01/19 та № НОМЕР_3 зі строком дії до 12/22, типу «Універсальна».
Як встановлено судом, відповідач активувала отриману кредитну картку та користувалася кредитними коштами, здійснювала операції за картковим рахунком, а також періодично вносила грошові кошти на погашення заборгованості, що підтверджується випискою по рахунку.
Випискою по рахунку №б/н за період з 21.10.2009 по 23.10.2024 підтверджується рух коштів за картковим рахунком відповідача, зокрема встановлення кредитного ліміту, використання відповідачем кредитних коштів та внесення нею коштів на погашення заборгованості.
Таким чином, судом встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Водночас відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 16.10.2024 заборгованість відповідача за договором становить зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка, згідно з розрахунком позивача, становить 55506,08 грн, з яких 50604,45 грн - заборгованість за тілом кредиту та 4902,03 грн - заборгованість за простроченими процентами.
Між сторонами виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі в листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, а моментом його підписання є використання електронного підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором або аналога власноручного підпису у порядку, визначеному законом.
Крім того, відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або необхідні для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться, зокрема надання послуг у сфері банківського обслуговування. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надано відповідні пільги.
Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляються підприємцем, у цьому випадку - АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілими для споживачів та доведеними до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України споживач банківських послуг приєднується лише до тих умов, з якими він був ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Невиконання або неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань є порушенням умов договору та вимог цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до кредитного договору надало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, однак відповідач належним чином їх не повернула та не виконала зобов`язання щодо сплати процентів, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором.
При цьому відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву та доказів на спростування позовних вимог і розрахунку заборгованості, а тому надані позивачем докази та розрахунок заборгованості не спростовані.
Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ЄДРПОУ 14360570) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , місце реєстрації ВПО: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 55506 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шість) грн 08 коп.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту.

Суддя: Є.В. Челюбєєв