Провадження № 2/641/2203/2026 	Справа № 639/7851/25 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 липня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді – Богдан М.В.,
за участю секретаря судових засідань – Ананко І.Ю.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Сисоєвої К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 33000,00 грн.
В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду Полтавської області від 05 січня 2023 року розірваний. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає разом з матір`ю – ОСОБА_1 , та перебуває повністю на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 01.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час відповідач ОСОБА_2 перебуває за кордоном. Розмір аліментів який стягується з відповідача недостатньо для покриття додаткових витрат на дитину, зокрема: 01.02.2023 року дитина ОСОБА_3 був прооперований, та проведене лікування, дитина потребує постійного обстеження та консультацій отоларинголога в Міській клінічній лікарні № 30 ХМР, обстеження включають МРТ, рентген, загальна сума витрат на ліки, дослідження за вказаний період складає 18086 грн.; 20.12.2024 року за направленням педіатра дитині був призначений огляд ортопеда-травматолога, діагноз – порушення постави, кіфосколіотична спина, плоскостопість, додаткове обстеження та курс реабілітаційного лікування за діагнозом з 06.01.2025 року по 06.03.2025 року проведений в Міжрегіональним спеціалізованим лікувально-діагностичним центром, було призначено ортопедичне взуття, лікувальна фізична культура, гімнастика, плавання. В червні, серпні 2024 року дитина відвідувала заняття з гімнастики в спортивному клубі «Спорт-тайм», сума витрат складає 1760 грн. З 01.12.2024 по 23.02.2025 року дитина відвідує заняття в басейні ГО «Авторська школа плавання Юлії Підлісної», з 02.03.2025 року в Олімпійському учбово-спортивному комплексі «Акварена», загальна сума витрат на заняття складає 4000 грн.
Дитина ОСОБА_3 навчається в комунальному закладі «Харківський ліцей № 126 ХМР», для отримання освітніх послуг, які надаються в дистанційному форматі був придбаний планшет «Lenovo Tab M11», вартість якого складає 8798,90 грн., а також був проведений ремонт багатофункціонального пристрою «Samsung scx 4300», сума ремонту складає 500 грн. В дистанційному форматі ОСОБА_3 відвідує заняття з англійської мови, послуги надає «Arnak School» ФОП ОСОБА_4 , заняття проводяться 3 рази на тиждень, з 25.07.2025 року по 16.10.2025 року, сума складає 5000 грн. В вересні 2025 року в дистанційному форматі ОСОБА_3 відвідував заняття математичного клубу «Еврика», 4 заняття, витрати становили 800 грн.
З 29.07.2024 року по 04.08.2024 року ОСОБА_3 перебував в санаторії «Боржава» в Закарпатській області, профіль якого для реабілітація та оздоровлення бронхолегеневої системи та ЛОР органів, сума витрат з урахуванням залізничних квитків складає 11768 грн.
З 07.07.2025 року по 11.07.2025 року ОСОБА_3 відвідував спортивний табір «Arena Camp», де займався плаванням, футболом, гімнастикою, сума витрат складає 4500 грн.
З 22.08.2025 року по 27.08.2025 року ОСОБА_3 перебував у готельно-ресторанному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що надало можливість дитини оздоровлення бронхолегеневої системи, ЛОР органів та укріпленню м`язів, сума витрат з урахуванням залізничних квитків складає 10816 грн.
Таким чином, загальна сума фактичних витрат, що викликані особливими обставинами, а саме у розвитку спортивних та інтелектуальних здібностей дитини, лікуванням, оздоровленням становить 66029 грн., а отже відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат, що становить 33000,00 грн.
У поданому відзиві представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Сисоєва К.М. просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що відповідач систематично сплачує аліменти за рішенням суду, заборгованість по сплаті відсутня, що підтверджується наданими до відзиву квитанціями. Операція, яку було зроблено дитині, коштувала 20 000 грн, зроблена була ще 01.02.2023 року, тобто фактично після розірвання шлюбу сторін. ОСОБА_2 безпосередньо брав участь в організації цієї операції та надавав кошти на її проведення. Окрім сплати аліментів, Відповідач завжди додатково надсилає кошти на медичні обстеження дитини та придбання ліків, що підтверджується копіями квитанцій. Позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував Відповідач на утримання дитини. Доводи, як особлива обставина, що потребує додаткових матеріальних витрат, є необгрунтованими, оскільки зайняття з гімнастики, придбання дитині планшета LENOVO ТАВ М11 для отримання освітніх послуг, які надаються в дистанційному форматі, проведення ремонту багатофункціонального пристрою Samsung scx 4300, відвідування англійської мови, математичного клубу «Еврика» не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні ст. І 85 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного з батьків. Позивачем не доведено погодження з Відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять.
У матеріалах справи відсутні будь-які рекомендації лікарів щодо заняття дитини з гімнастики, це є лише самостійне рішення Позивача, яке взагалі може нашкодити здоров?ю дитини. Регулярне відвідування дитиною басейну, поїздки з дитиною на відпочинок до санаторію тощо не є тими додатковими витратами, які викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України, а є витратами на утримання дітей, тобто аліментами, які вже стягнуті з Відповідача. Крім того, Позивачка не довела можливість Відповідача сплачувати такі витрати. Відповідач завжди бере участь у вихованні дитини та матеріально забезпечує її, незважаючи на свій стан здоров?я, адже є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією посвідчення.
Отже, в справі відсутні докази про наявність додаткових витрат на лікування дитини, заняття з гімнастики та відвідування басейну, в тому числі про їх характер, розмір та тривалість, відсутні підтверджуючі документи про їх фінансування.
У поданій відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 просила відхилити доводи відповідача, та задовольнити позовні вимоги. Також зазначила, що 01.02.2023 року операція дитині ОСОБА_3 проводилась безкоштовно, проте лікування захворювань, які виникли після операційного втручання, є додатковими витратами на дитину. Відповідач за період з 30.06.2024 року по 16.10.2025 рік не надсилав додаткових коштів на ліки та медичні дослідження. Крім того, зазначила, що з копії пенсійного посвідчення ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, дата видачі 29.08.2022 рік, термін дії 31.07.2023 рік, тобто пенсійне посвідчення не дійсне.
У поданих запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача ОСОБА_5 просила в задоволенні позовних вимог відмовити, та зазначила, що додаткові витрати на придбання планшета, є надмірними та необгрунтовані реальними потребами дитини. Крім того, всі рішення щодо придбання техніки та відвідування гуртків, секцій, податкових занять, місць оздоровлення приймаються без погодження, що ускладнює можливість їх спільного фінансування. Позивач категорично не спілкуються з відповідачем та забороняє будь-які контакти з сином. Вважає вимогу щодо придбання багатофункціонального пристрою (МФУ) безпідставною, оскільки: дитина забезпечена підручниками, виконані завдання можуть подаватися в електронному вигляді. Указаний пристрій не є необхідним для забезпечення освітнього процесу. Зазначені обставини щодо захворювань (зокрема переохолодження) не потребують додаткових витрат, а свідчать про необхідність належного догляду за дитиною, який має забезпечуватися без додаткового фінансування. На момент проведення операції відповідач перебував у постійному контакті з позивачем та надавав фінансову допомогу на лікування, зокрема на аналізи, медикаменти та інші медичні витрати. На той час Відповідачу було повідомлено про платний характер операції, в зв?язку з чим він здійснював відповідні грошові перекази. Наразі заявляється про безкоштовність операції, що ставить під сумнів обґрунтованість заявлених витрат. Твердження Позивача про наявність заборгованості з 01.04.2025 року є недостовірним. До квітня 2025 року включно аліменти сплачувалися шляхом переказу з картки НОМЕР_1 , а 3 травня 2025 року - шляхом автоматичного утримання з пенсії. Тимчасова заборгованість виникла в зв?язку з об?єктивними причинами - довготривалим лікуванням та реабілітацією після складної серцевої операції. На момент призупинення виплати пенсії за інвалідністю (з вересня 2025 року), а саме з 10.09 по 06.10.2025 року відповідач знаходився в стані медичної коми. Після завершення лікування заборгованість була повністю погашена. Фактично в 2022 році Відповідачу встановлено II групу інвалідності. Несвоєчасне підтвердження інвалідності було зумовлене об?єктивними причинами, а саме: тривалим лікуванням та реабілітацією після складної операції на серці; обмеженням пересування в зв?язку з необхідністю постійного носіння спеціального кардіологічного пристрою; забороною виїзду за межі місця фактичного проживання. Відповідач звертався до Пенсійного фонду України щодо продовження строку дії інвалідності, однак отримав відповідь, що її підтвердження можливе виключно за умови особистої присутності. Крім того, в період з 10.09.2025 року по 06.10.2025 року відповідач перебував у стані медичної коми, що повністю унеможливлювало вирішення будь-яких фінансових питань, у тому числі сплату аліментів. Після виписки з кардіологічного центру відповідач продовжує перебувати під постійним наглядом лікарів, не працює та знаходиться на лікарняному. Таким чином, на даний момент відповідач немає стабільного доходу та фактичної можливості здійснювати будь-які додаткові витрати, а також обмежений у можливості своєчасної сплати аліментів. 
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Сисоєва К.М. в судовому засіданні просила в задоволенні позовних вимог відмовити, доводи викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив підтримала.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду Полтавської області від 05 січня 2023 року розірваний. 
Від шлюбу сторони мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 ). 
Дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю – ОСОБА_1 . 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 01.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Основ`янсько-Слобідським ВДВС у місті Харкові СМУМЮ від 09.02.2026 року вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 09.02.2026 року складає 21978,75 грн.
З платіжної інструкції від 23.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 21978,75 грн. у справі № 639/6435/24 сплачена повністю.
Дитина, ОСОБА_6 , 03.09.2017 року навчається у Харківській приватній спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів “Харківській колегіум” Харківської області та наразі є учнем 2-А класу. 
У період з 30.06.2024 по 16.10.2025 року позивачка ОСОБА_1 понесла витрати, які складають:
-витрати на ліки, медичні дослідження у розмірі 18086 грн.;
-заняття з гімнастики, відвідування басейну 5743 грн.;
-витрати на забезпечення та надання освітніх послуг (придбання планшету, ремонт багатофункціонального пристрою) 9300 грн.;
-витрати на розвиток здібностей дитини (додаткові заняття з англійської мови та математики) 5800 грн.;
-витрати пов`язані з оздоровленням дитини (спортивний табір, прибування в санаторії «Боржава», комплексі «Перлина Карпат» 27100 грн.
Загальна сума витрат за період з 30.06.2024 по 16.10.2025 року становить 66 029,00 грн., що підтверджується квитанціями, чеками, квитками. 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року винесеній у справі № 751/4312/16-ц зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат у зв`язку із післяоперційним лікуванням, медичними дослідженнями, та обстеженнями з прийомів ліків, на підтвердження чого позивачем додана копія медичної карти дитини, в якій зазначені: направлення, результати досліджень та перелік ліків.
Згідно виписки № 608 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 , останній перебував на лікуванні з 31.01.2023 року по 07.02.2023 року, де був прооперований, та проведене лікування, проходив обстеження, що включає МРТ, рентген, загальна сума витрат на ліки, медичне дослідження за вказаний період складає 18086 грн, що підтверджується чеками та випискою з банківської карти позивача ОСОБА_1 .
Крім того, 20.12.2024 року за направленням педіатра дитині ОСОБА_3 був призначений огляд ортопеда-травматолога, діагноз – порушення постави, кіфосколіотична спина, плоскостопість, додаткове обстеження та курс реабілітаційного лікування за діагнозом з 06.01.2025 року по 06.03.2025 року, що проведений в Міжрегіональному спеціалізованому лікувально-діагностичному центрі, було призначено та рекомендовано ортопедичне взуття, лікувальна фізична культура, гімнастика, плавання.
В червні, серпні 2024 року дитина ОСОБА_3 відвідувала заняття з гімнастики в спортивному клубі «Спорт-тайм», сума витрат складає 1760 грн., що підтверджується чеками та випискою з банківської карти позивача ОСОБА_1 .
З 01.12.2024 по 23.02.2025 року дитина відвідувала заняття в басейні ГО «Авторська школа плавання Юлії Підлісної», з 02.03.2025 року в Олімпійському учбово-спортивному комплексі «Акварена», загальна сума витрат на заняття складає 4000 грн., що підтверджується чеками та випискою з банківської карти позивача ОСОБА_1 . 
Таким чином, загальна сума додаткових витрат, які понесені позивачем складають 23846 грн.
З врахуванням вищезазначеного, суд, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 одноразово понесені позивачкою витрати в розмірі 11923 грн. (1/2 частину від понесених витрат).
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на забезпечення та надання освітніх послуг (придбання планшету, ремонт багатофункціонального пристрою) 9300 грн.; витрат на розвиток здібностей дитини (додаткові заняття з англійської мови та математики) 5800 грн.; витрат, пов`язаних з оздоровленням дитини (спортивний табір, прибування в санаторії «Боржава», комплексі «Перлина Карпат» 27100 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.
Як вбачається з долучених до позовної заяви доказів, додаткові витрати, понесені позивачем складаються з: витрат на освітні послуги (придбання планшету, ремонт багатофункціонального пристрою); витрат на заняття з англійської мови та математики, витрат на оздоровлення дитини в спортивному таборі, перебування в санаторії. 
Відповідно до вимог закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. А отже витрати, зазначені позивачем, є поточними витратами на утримання дитини, входять до складу аліментів призначених до щомісячного стягнення, і не належать до додаткових витрат в розумінні ст. 185 СК України.
Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та у постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №751/4312/16-ц відповідно яких виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 141 СК України (далі по тексту - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Так, посилання позивача на те, що додаткові витрати були понесені на забезпечення освітніх та додаткових освітніх послуг, а також перебування дитини в санаторії, спортивному таборі, є безпідставними, оскільки не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.
Вказаний висновок повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 205/4622/16-ц, провадження № 61-22588св18.
Таким чином, судом встановлено, що витрати, які позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь понесені при звичайному способі життя, та не викликані особливими обставинами, а відтак не є додатковими витратами у розумінні положень ст. 185 СК України. При цьому, вказані витрати здійснювались позивачкою на власний розсуд, без погодження з відповідачем.
Отже, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Крім того, суд зауважує, що у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути збільшено за рішенням суду, а тому позивачка не позбавлена можливості звернутись із позовом до суду про зміну розміру аліментів, в разі такої необхідності.
Керуючись ст. 141, 180, 181, 185 Сімейного кодексу України, ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263-265, 280, 352, 354, 367 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 11 923 (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять три) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя М.В.Богдан