08 вересня 2026 року

Справа № 642/4693/26
Провадження № 2/642/2111/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2026 року м. Харків
Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді      Проценко Л.Г.,
за участю секретаря судового засідання   Шевченко Т.В.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про захист прав споживачів, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Холодногірського районного суду м. Харкова з позовною заявою, з урахуванням уточнень від 03.07.2026, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України про захист прав споживачів, у якій просила: 1) Визнати протиправними та незаконними дії відповідачів, які полягають у погрозах відключення від газопостачання, у разі якщо позивач не відмовиться від стягнення моральної шкоди за рішенням суду у справі № 642/4562/25; 2) Визнати протиправними та незаконними дії відповідачів, які полягають у погрозах відключення від газопостачання, у разі не надання відповідачу газового лічильника; 3) Визнати протиправними та незаконними дії відповідачів, що полягають у вимаганні надання газового лічильника; 4) Визнати протиправними та незаконними дії відповідачів, що полягають у цілодобовому тероризуванні телефонними дзвінками з вимогами відмовитися від виконання рішення суду по справі № 642/4562/25 та надати газовий лічильник; 5) Стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у сумі 100 000,00 грн.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.06.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання.
24.06.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» Юркової Т.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.В обґрунтування позову позивач посилається на нібито систематичні телефонні дзвінки, погрози відключення від газопостачання, вимоги щодо надання лічильника та образливі висловлювання з боку працівників ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Разом із тим, позовна заява не містить жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, а саме: відсутні аудіозаписи телефонних розмов; відсутні відомості про номери телефонів, з яких начебто здійснювалися дзвінки; відсутні будь-які письмові повідомлення чи документи, які б підтверджували погрози відключення газопостачання; відсутні докази вчинення працівниками ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» дій, зазначених у позові. Таким чином, викладені у позовній заяві твердження мають виключно припущення та суб`єктивний характер і не підтверджені жодними доказами. Крім того, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не здійснює розподіл природного газу, контроль та повірку лічильників, а також відключення споживачів.У постанові Верховного Суду від 15.09.2021 у справі №487/2997/19 зазначено, що постачальник природного газу здійснює лише обчислення та розрахунки на підставі даних щодо обсягів спожитого газу, які визначаються оператором ГРМ та є обов`язковими для постачальника. Отже, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не здійснює контроль за роботою лічильників, не проводить їх повірку та не має повноважень щодо відключення споживачів від газопостачання.Крім того, позивачем не надано жодних доказів погіршення стану здоров`я, порушення сну, нервового стану чи інших обставин, які б підтверджували завдання моральної шкоди, а заявлена до стягнення сума 100 000,00 грн є необґрунтованою, явно завищеною та не підтверджена доказами. Просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 06.07.2026 клопотання позивача від 03.07.2026 задоволено, залучено до участі у справі у якості співвідповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».
17.07.2026 представник співвідповідача Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Ляшко О.Ю. надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого, визначення об`єму спожитого природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється згідно показників встановленого газового лічильника в домоволодінні позивачки. Заборгованість за послуги з розподілу природного газу по особовому рахунку НОМЕР_1 – відсутня.Саме по собі посилання позивачки на певні обставини без їх документального підтвердження не може вважатися достатньою підставою для задоволення позову. Зазначено, що Товариство не телефонує позивачці з погрозами щодо відключення її домоволодіння від послуги з газопостачання та взагалі з будь якими погрозами. Таким чином, позивач не виконав покладений на неї процесуальний обов`язок щодо доведення підстав заявленого позову, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою від 28.07.2026 виправлено описку в резолютивній частині ухвали Холодногірського районного суду м. Харкова від 06 липня 2026 року у цивільній справі № 642/4693/26 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про захист прав споживачів. Суд постановив, вважати правильною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України»: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1 (замість помилково вказаної: м. Харків, вул. Москалівська, 57/59). Вважати правильною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»: м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1 (замість помилково вказаної: м. Харків, вул. Шолуденка, 1). В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.
08.09.2026 від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів у кіберполіції про те, що відповідачі цілодобово телефонують та ставлять ультиматум, що якщо вона не забере заяву суду по цій справі, а також не відмовиться від виконання рішення суду згідно Постанови Харківського апеляційного суду від 31.03.2026 року у справі № 642/4562/25, то вони її вб?ють та погрожують відключити від газопостачання.Для встановлення протиправних дій відповідача та підтвердження доводів позовної заяви, просить суд надіслати судовий запит до кіберполіції у зв?язку із погрозами вбивства з боку відповідачів.
ОСОБА_1 надала заяву через систему «Електронний суд» про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Представник відповідача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» Юркова Т.С. 06.07.2026 надала заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позовних вимог просила відмовити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно матеріали справи,докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, суд доходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Щодо погроз зі сторони відповідачів та стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн суд зазначає таке.
Твердження позивача про нібито отримані погрози з боку відповідачів шляхом мобільного зв`язку, зокрема про погрози вбивством, не підтверджені належними та допустимими доказами.
Позивачем ОСОБА_1 зазначено про вчинення/погрозу вчинення щодо неї особливо тяжких злочинів, зокрема погрозах вбивством, однак будь-якої інформації про звернення позивача до правоохоронних органів з цього приводу матеріали справи не містять, і жодних доказів погроз (аудіо-відео матеріалів) чи інших протиправних дій з боку відповідачів позивачем до суду не надано. 
У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо клопотання позивача про витребування доказів шляхом направлення судового запиту до Департаменту кіберполіції Національної поліції України з метою встановлення протиправних дій відповідачів та перевірки фактів погроз вбивством, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Разом з тим, позивачем не зазначено та не надано належних доказів на підтвердження її звернень до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, відкритті за цим фактом кримінальних проваджень та відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відсутність зазначених відомостей перешкоджає витребуванню судом інформації щодо проведення слідчих (розшукових) дій.Посилання виключно на номер телефону невстановленої особи не слугує достатньою підставою для витребування доказів судом.
Тобто, клопотання позивача від 08.09.2026 про витребування доказів, фактично зводиться до запиту в правоохоронні органи у зв?язку з вчиненням відносно неї кримінальних правопорушень відповідачами. Позивач не позбавлена можливості самостійно реалізувати своє право на звернення до правоохоронних органів, зокрема підрозділів кіберполіції, у встановленому законом порядку.
За таких обставин, у задоволенні клопотання про витребування доказів шляхом направлення судового запиту слід відмовити.
Позивачем в обґрунтування стягнення моральної шкоди вказано, що у зв`язку із протиправними діями відповідачів, вона відчуває душевні страждання, порушився її сон, вона постійно знаходиться у пригніченому та роздратованому стані, зіпсувались відносини з оточуючими людьми.
Питання компенсації моральної шкоди особі незалежно від того, в якій сфері життя чи діяльності, правовідносин вони виникають регулюються цивільним законодавством.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Крім того, відшкодування моральної шкоди не може використовуватися як спосіб збагачення, що узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 23.10.2024 по справі № 293/174/23.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. 
У постанові від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата Касаційного цивільного Суду зазначила, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Також у цій постанові зазначено, що тягар доказування розподіляється наступним чином: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. В даному випадку, в порушення ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не надано доказів вчинення протиправних дій відповідачів стосовно неї.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
При цьому, позивачем ОСОБА_1 , яка посилалась на погіршення стану свого здоров`я, не надано взагалі жодних додатків до позовної заяви, зокрема звернень до лікарів, проходження лікування, на що було витрачено кошти, та що погіршення її стану здоров`я пов`язано з діями відповідачів, які призвели до моральних страждань.
Позивачем не обґрунтовано, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди 100000,00 грн та доказів на підтвердження наявності заподіяної шкоди, доказів причинного зв`язку між шкодою і діяннями відповідачів, що в силу вимог статті 81 ЦПК України є процесуальним обов`язком сторони та є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, внаслідок їх необґрунтованості та недоведеності.
Крім того, суд акцентує увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів», то судовий збір в розмірі 1331,20 грн. підлягає компенсації за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про захист прав споживачів – відмовити.
Судовий збір в розмірі 1331,20 грн. віднести за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 08.09.2026.

Сторони:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», ЄДРПОУ 39590621, місцезнаходження юридичної особи: м.Харків, вул.Петра Болбочана, 54;
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», ЄДРПОУ: 45051254, місцерозташування юридичної особи: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1;
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», ЄДРПОУ: 44907200, місцерозташування юридичної особи: м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1.

Суддя        Л.Г. Проценко