Справа №766/12108/26
н/п 1-кп/766/4217/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2026
Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
(сторони та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 ),
розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026232030000141 від 26.06.2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глинки Рівненського району Рівненської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на ст. 89 КК України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК), -
в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним
1. Суд встановив, що ОСОБА_4 24.06.2026 року близько 15:30 години, перебуваючи біля торгового кіоску, що розташований біля будинку №114-ж по вулиці І. Кулика в м. Херсон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з особистих мотивів під час раптово виниклого конфлікту з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в район лівої щоки, в результаті чого, спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця лівої щоки, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи №180 від 30.06.2026 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.
2. Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 125 КК України, формою об`єктивної сторони якого є умисне легке тілесне ушкодження.

ІІ. Позиція обвинуваченого
3. Обвинувачений в своїй заяві до Херсонського міського суду Херсонської області у присутності захисника зазначив, що беззаперечно визнає в повному обсязі винуватість в інкримінованому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, їх не заперечує.

ІІІ. Оцінка Суду
4. Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, в тому числі кримінальне провадження №12026232030000141 від 26.06.2026 року, дійшов висновку, що вимоги ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК) сторонами кримінального провадження дотримано, а саме: 
- обвинувальний акт містить клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;
- додана до обвинувального акта письмова заява підозрюваного (обвинувачненого), яка складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- додана до обвинувального акта письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
5. Відповідно до частини другої ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
6. Суд звертає увагу, що фактичні обставини, які встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункти 1-2).
7. Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження №12026232030000141 від 26.06.2026 року, беручи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною першою статті 125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження.
8. Винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі і стороною обвинувачення дотримано стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

ІV. Призначення покарання
9. Санкцією частини першою ст. 125 КК за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді: 
?штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
?громадських робіт на строк до двохсот годин;
?виправних робіт на строк до одного року.
10. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
11. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК – не виявлено.
12. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкція частини першої статті 125 КК передбачає альтернативні види покарань та враховує:
- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до кримінального проступку;
- особу винного: його вік; не одружений; не працевлаштований; на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває;
- наявність обставини, що пом`якшує покарання, та наявність обставини, що обтяжують таке.
13. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання – виправлення засудженого.
14. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.
15. Суд також вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання – відсутні.
16. У зв`язку із викладеним, Суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
17. Суд вважає, що наведені аргументи в своїй сукупності і прийняте судове рішення щодо покарання обвинуваченого відповідають справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами покарання, які застосовуються до винного, що зумовлені метою кримінального покарання і є необхідними і не надмірними.
18. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.
19. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку
20. Цивільний позов по справі не заявлявся.
21. Речові докази відсутні.
22. Процесуальні витрати відсутні.
23. Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його застосування Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 394, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.)
2. Роз`яснити  ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України вінзобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
В разі несплати штрафу у встановлений термін до нього може бути застосована більш жорстке покарання, передбачене санкцією частини першої ст. 125 КК України. 
3. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирати.
4. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальнім кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
5. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.
6. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя | ОСОБА_1