ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/849/25 пров. № А/857/32839/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Гінди О.М., Заверухи О.Б., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року (ухвалене головуючим – суддею Григорук О.Б. в м. Івано-Франківськ) у справі № 300/849/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в частині внесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи боргу зі сплати ЄСВ в сумі 6579 грн; 
зобов`язати Головне управління ДПС в Івано-Франківській області внести відомості до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи щодо відсутності боргу зі сплати ЄСВ в розмірі 6579 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про сплату позивачем боргу з ЄСВ. Після набрання вказаними рішеннями законної сили відповідачем не здійснено коригування показників інтегрованої картки платника податків та відображається неіснуючий борг в розмірі 6579 грн. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в частині внесення відомостей до інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо наявності боргу у ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску (71040000) в сумі 6579,83 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС в Івано-Франківській області внести зміни в інтегровану картку платника (ІКП) ОСОБА_1 шляхом виключення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску (71040000) у розмірі 6579,83 грн.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач звільнений від сплати єдиного внеску, і єдиний внесок не підлягав нарахуванню, оскільки позивач є особою з інвалідністю, що підтверджено посвідченням № НОМЕР_1 . Вказане виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як самозайнятою особою, яка має право провадити господарську діяльність.
Разом з цим, суд виснував, що з метою належного захисту прав, свобод, інтересів позивача, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити в інформаційно-комунікаційній системі ДПС коригування даних ОСОБА_1 підлягає задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача внести зміни в інтегровану картку платника (ІКП) позивача шляхом виключення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 6579,83 грн.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Зокрема в апеляцій скарзі зазначає, що дії щодо обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску в інтегрованій картці платника неможливо вважати його рішенням, дією чи бездіяльністю, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин із урахуванням встановлених судом обставин у даній справі.
Водночас, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» запроваджені способи оскарження рішень контролюючих органів - адміністративний та судовий, які повною мірою дають можливість платнику внеску захистити порушене право.
Відтак, в разі прийняття відповідачем відповідного рішення (зокрема, вимоги про сплату боргу, рішення про нарахування штрафних санкцій) позивач вправі її оскаржити в установленому порядку.
Відповідно, у разі скасування таких документів, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що позивач отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 (а.с. 4).
Головним управління ДПС в Івано-Франківській області відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», надано інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 згідно якої станом на 01.03.2025 за позивачем рахується недоїмка по єдиному внеску в сумі 6579,83 грн (а.с.17-24).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 у справі № 300/601/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області – задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про сплату боргу від 10.05.2019 № Ф5159-55У. Рішення суду набрало законної сили 13.01.2021.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 у справі № 300/602/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області – задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про сплату боргу від 07.11.2019 № Ф5159-55У. Рішення суду набрало законної сили 24.11.2020.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/2578/19 позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано вимогу про сплату боргу ЄСВ від 07.11.2018. № Ф 5159-55 щодо суми 24267,54грн. недоїмки зі сплати ЄСВ. Дане рішення суду набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/1154/21 від 01.06.2021 визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо не внесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування вимоги № Ф5159-55У від 12.05.2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5211,36 грн. та вимоги № Ф5159-55У від 07.11.2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5508,36 грн. та зобов`язано Головне управління ДПС в Івано-Франківській області внести до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи щодо ОСОБА_1 відомості про скасування вимоги № Ф5159-55У від 12.05.2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5211,36 грн. та вимоги № Ф5159-55У від 07.11.2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5508,36 грн. Дане рішення суду набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.21. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/3157/20 від 08.04.2022 визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування вимоги від 07.11.2018 №Ф5159-55 зі сплати ЄСВ в сумі 24267,54 грн. та зобов`язано Головне управління ДПС в Івано-Франківській області внести до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи щодо ОСОБА_1 відомості про скасування вимоги 07.11.2018 №Ф5159-55 від зі сплати ЄСВ в сумі 24 267,54 грн. Дане рішення суду набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.22.
Вказаними рішеннями встановлено протиправність здійснених нарахувань по єдиному соціальному внеску позивачу.
Внаслідок внесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування вимог на виконання судових рішень станом на дату звернення до суду з цим позовом в інтегрованій автоматизованій інформаційно-аналітичній системі відображено борг позивача зі сплати єдиного внеску в розмірі 6579,83 грн.
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, за захистом своїх прав звернувся з позовною заявою до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон №2464) платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі – єдиний внесок) є:
фізичні особи – підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464),
фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464),
члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах (п. 5 прим. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464).
Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону №2464 особи, зазначені у п.п. 4, 5 та 5 прим. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач є особою з інвалідністю, отримує пенсію по інвалідності, а тому згідно вимог ч. 4 ст. 4 Закону №2464 він звільнений від сплати єдиного внеску.
Доказів добровільної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування сторонами не надано.
Таким чином, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону №2464-VI позивач звільнений від сплати єдиного внеску, і єдиний внесок не підлягав нарахуванню, оскільки позивач є особою з інвалідністю, що підтверджено посвідченням № НОМЕР_1 (а.с. 4). Вказане виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як самозайнятою особою, яка має право провадити господарську діяльність.
За таких обставин є протиправними дії відповідача в частині внесення відомостей до інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо боргу зі сплати ЄСВ в сумі 6579,83 грн. 
Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру то суд першої інстанції правильно зазначив наступне.
Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі – Порядок), затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року № 5, визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Відповідно до п. 3 розділу І Порядку оперативний облік платежів здійснюється податковими органами в інформаційній системі. Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.
Для забезпечення достовірності відображення облікових показників в ІКП структурними підрозділами за напрямами роботи здійснюється попередній та загальний контроль у терміни, встановлені цим Порядком.
Згідно з пунктами 4-5 розділу І Порядку відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.
Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.
Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.
Дії працівників територіальних органів ДПС під час відображення в інформаційній системі первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.
Згідно з п. 3 розділу ІІ Порядку ІКП закриваються структурним підрозділом, що здійснює облік платежів, у разі проведення заходів щодо зняття з обліку платників у податкових органах у зв`язку з припиненням платника податків або відсутністю за неосновним місцем обліку об`єктів оподаткування, або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.
При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.
Механізм відображення в інформаційній системі результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП передбачений Розділом V Порядку, відповідно до якого працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/ або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.
Попри те, апеляційний суд зазначає, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду (постанови від 19.02.2019 у справі № 825/999/17, від 26.02.2019 у справі № 805/4374/15-а, від 17.06.2021 у справі № 520/7599/19, від 25.03.2021 у справі № 280/4506/18, від 02.06.2022 у справі № 360/2838/20) відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність в останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, належним способом захисту, що відновить порушені права, є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці платника податків дійсного стану зобов`язань перед бюджетом, в тому числі, і шляхом виключення неправомірно нарахованих і відображених сум.
Відтак, проаналізувавши зазначені вище нормативно-правові акти, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача внести зміни в інтегровану картку платника (ІКП) ОСОБА_1 шляхом виключення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску (71040000) у розмірі 6579,83 грн.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі № 300/849/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	О. Б. Заверуха