Справа № 643/12378/26
Провадження № 3/643/2006/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05.08.2026 місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Астапович О.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за ст. 124 КУпАП
В С Т А Н О В И В:
І. Опис обставин установлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №687288, складеним 08.06.2026 о 13-35 год, 08.06.2026 о 11-55 год., керуючи автомобілем ВАЗ-21043 д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Академіка Павлова, 120 в м.Харкові, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість руху, а також не зупинив свій транспортний засіб, щоб дати дорогу пішоходу, який закінчував перехід та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину по пішохідному переходу. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними наслідкам. Пішохід від госпіталізації відмовилась.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.
У судовому засіданні 01.07.2026 ОСОБА_1 винним себе визнав частково, пояснив, що виїжджав з парковки, потерпілу не бачив, та здійснив наїзд на пішохода, яка майже закінчувала перехід. Зіткнення сталося з передньою правою частиною автомобіля. В результаті зіткнення потерпіла отримала тілесні ушкодження. Від допомоги ОСОБА_1 відмовилась.
У зв`язку з викликом в судове засідання потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , розгляд справи відкладено на 05.08.2026.
В судове засідання 05.08.2026 потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 не з`явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність осіб за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІV. Оцінка суду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №687288 від 08.06.2026, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- схемою місця ДТП від 08.06.2026, з якою ОСОБА_1 ознайомився, зауважень щодо складання схеми не зазначив; 
- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, в яких зазначено: 08.06.2026 близько 12-30 год ОСОБА_2 переходила проїзну частину на регульованому пішохідному переході, але світлофорний об`єкт на час її руху не працював. Під час її руху, а саме перед початком руху, автомобіль, що рухався по проїзній частині зупинився та поморгав їй фарами, що вона як надання їй переваги в русі, щоб переходила дорогу. Після початку її руху і з крайньої лівої смуги виїхало авто ВАЗ червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 та збило її з ніг на проїзній частині. Вона впала та вдарилась обличчям та тулубом. Пізніше її було оглянуто лікарем «швидкої допомоги», яку викликали люди. Отримала пошкодження тулубу та підборіддя, а також нижньої третини правої гомілки. На місці аварії від госпіталізації відмовилась. 
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що 08.06.2026 близько 11-55 год ОСОБА_3 підходив до пішохідного переходу за адресою: вул. Академіка Павлова 120, й побачив, як дівчина почала рух по пішохідному переходу з вимкненим (не працюючим) світлофорним об`єктом. Всі автомобілі, які рухались по проїзній частині, зупинились, щоб пропустити її, а з крайньої правої смуги автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на великій швидкості, збив дівчину, яка була на проїзній частині, рухаючись по пішохідному переходу. На місці події працювала БШМД та працівники поліції. Постраждала від госпіталізації відмовилась, хоча мала видимі тілесні ушкодження. рапортом працівника поліції від 04.06.2026.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено. 
Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , вважає, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, враховуючи особу ОСОБА_1 суддя вважає за необхідне позбавити його права керування транспортними засобами на шість місяців, оскільки без такого позбавлення права адміністративне стягнення не відповідатиме загальним засадам призначення адміністративного стягнення, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації адміністративного стягнення. 

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 124, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-
УХВАЛИВ:
1. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
2. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
3. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).
4. Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.
5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Суддя         О.В. Астапович