Справа № 755/7861/24
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: 
головуючого судді     ОСОБА_1 одноособово,
за участю
секретаря судових засідань   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора      ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників      ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого     ОСОБА_9 ,
та його учасників
потерпілого       ОСОБА_10 ,
представника потерпілого   ОСОБА_11 ,
представників цивільного позивача  ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2023 року за № 12023100000000730, за обвинуваченням
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
у с т а н о в и в :
І. Суть питань, що вирішується судом
З обвинувального акту, складеного 02 травня 2024 старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_14 та затвердженого 02 травня 2024 року прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , слідує, що ОСОБА_9 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до ст. 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в т.ч.: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення .
Особливості наведених правовідносин свідчать, що у провадженні необхідно надати відповідь на такі ключові питання щодо обвинуваченого: (1) чи вчинено діяння, яке охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого КК?; (2) чи доведено стороною обвинувачення його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ?; (3) як слід кваліфікувати дії, у випадку доведення винуватості ?
Суд надає ствердні відповіді на 1 та 2 питання, у зв'язку з чим кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, з огляду на наступне.
ІІ. Формулювання обвинувачення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 , 09.07.2023 року, приблизно о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «Audi TT», р.н. НОМЕР_1 , в якому перебував пасажир ОСОБА_15 , рухався по проїзній частині проспекту Броварського у м. Києві, зі сторони вулиці Братиславської в напрямку вулиці Будівельників, зі швидкістю 83,7…98,1 км/год, яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги - 50 км/год., маневруючи по смугах руху, та наближаючись до автозаправного комплексу «КLO», який розташований на проспекті Броварському, 31/33 у м. Києві, на території якого серед інших транспортних засобів, біля паливо-роздавальної колонки № 1 стояв автомобіль «Daewoo Sens» р.н. НОМЕР_2 .
Під час руху, ОСОБА_9 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: 
- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;
- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_9 виявились у тому, що він, керуючи автомобілем марки «Audi TT», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у другій (середній) смузі проїзної частини пр-ту Броварського у напрямку вул. Будівельників у м. Києві, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та обрати безпечну та дозволену швидкість руху, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, достеменно знаючи, що швидкість керованого ним автомобіля складає 83,7…98,1 км/год., усвідомлюючи, що вибір швидкості руху і контроль за швидкісними параметрами руху визначається односторонньою вольовою активністю водія, створивши для себе умови, в яких був позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, не зміг обрати безпечні прийоми керування, як наслідок допустив втрату курсової стійкості керованого ним транспортного засобу, що призвело до виїзду його за межі правого краю проїзної частини, де скоїв наїзд на інформаційний стенд, апарат для підкачки автомобільних шин, зіткнення з нерухомим автомобілем «Daewoo Sens» р.н. НОМЕР_2 та паливо-розподільчою колонкою № 1-2 автозаправного комплексу «КLO», який розташований по пр-ту Броварському, 31/33 у м. Києві та виникнення пожежі, під час якої було знищено і пошкоджено автомобілі «Audi TT», р.н. НОМЕР_1 , «ЗАЗ Lanos», р.н. НОМЕР_3 , «Daewoo Sens», р.н. НОМЕР_2 , «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_4 , «Ford Explorer», р.н. НОМЕР_5 , «ВАЗ 21043», р.н. НОМЕР_6 , «Dacia Logan», р.н. НОМЕР_7 , «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_8 , "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_9 , будівлю автозаправного комплексу «КLO», майно ТОВ "КЛО" (код ЄДРПОУ 41461030), ТОВ "КОНВЕРС ЛІНКС" (код ЄДРПОУ 41612364) та ТОВ "АВТОБАНСЕРВІС" (код ЄДРПОУ 31982734). 
В результаті чого пасажир автомобіля «Audi TT», р.н. НОМЕР_10 ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 год. 57 хв. помер під час стаціонарного лікування у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 2». 
Смерть ОСОБА_15 , 2006 року народження настала від опіків полум`ям ІІ-ІІІ ступеня на площі близько 65% поверхні тіла, що супроводжувалось розвитком поліорганної недостатності. На це вказують: розповсюджені опікові рани ІІ-ІІІ А-Б ступеня обличчя, шиї, тулуба та кінцівок на площі близько 65% поверхні тіла з гнійним запаленням, з дрібними крововиливами в глибоких шарах шкіри з лімфо-лейкоцитарною реакцією. Обпалення волосяного покриву голови, брів та вій, опік слизової оболонки носових ходів, порожнини рота та гортані. Морфологічні ознаки респіраторного дистрес-синдрому легень з частинками чорного кольору в альвеолах та бронхах, серозний десквамативний бронхіт. Реактивний інтерстиціальний дрібновогнищевий панкреатит; межинний реактивний гепатит. Морфологічні ознаки гострої ендокринної недостатності в наднирнику; ознаки порушення гемореології та мікроциркуляції в судинах внутрішніх органів, реактивний лейкоцитоз в селезінці на фоні ознак імунної недостатності. Шунтування кровотоку, некронефроз, інтракапсулярний ексудативно-геморагічний гломерулонефрит з вогнищами серозного ітерстиціального запалення, вогнищевий нефросклероз. Деструктивний набряк тканини головного мозку з паравазальними дрібними крововиливами в м`яких оболонках великої півкулі, з дрібновогнищевими геморагічним некрозами в стовбурі - з слабко вираженою лейко-лімфоцитарною реакцією; аноксемічна, ішемічна дистрофія нейроцитів з вогнищами нейролізіса (гістологічно). Ознаки кардіоміопатії з міокардинальними мостиками в епікарді. Дистрофічні зміни внутрішніх органів. При судово-медичному дослідженні трупа і обстеженні в стаціонарі були виявлені наступні ушкодження: опіки полум`ям II-III А-Б ступенів біля 65% поверхні тіла (обличчя, шиї, тулуба та кінцівок), які утворились від дії термічного чинника - відкритого полум`я, при контакті з джерелом вогню (полум`ям) і могли виникнути за обставин вказаних в постанові. Вказані опіки мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя, та знаходяться в прямому (причинно-наслідковому) зв`язку із настанням смерті.
Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1, п. 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
ІІІ. Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Згідно ч. 2 ст. 286 КК йдеться про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Під транспортними засобами в цій статті слід розуміти всі види автомобілів. 
І V. Позиції учасників кримінального провадження
(і) сторона обвинувачення
Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_6  у ході судового розгляду підтримав висунуте обвинуваченому обвинувачення, адже, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів з числа передбачених ст. 84 КПК, слідує, що останній порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи ТЗ, що спричинило смерть потерпілого, та, що, власне, і є кримінально-караним, згідно ч. 2 ст. 286 КК України.
(іі) сторона захисту (узагальнена)
Сторона захисту зауважили, що як вбачається з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії, які оцінюються, не є злочином. У цій справі, відсутні усі обов`язкові елементи складу злочину за ч. 2 ст. 286 КК України у діях обвинуваченого, що вказує на слушність настання наслідків передбачених ч. 1 ст. 373 КПК України.
Також захист наполягав на неосудності обвинуваченого, посилаючись на приступ епілепсії в момент дорожньо-транспортної пригоди. 
Крім того зазначали, що причиною виникнення пожежі й, відповідно, настання наслідків у виді знищення автозаправного комплексу, всього зазначеного майна, отримання як обвинуваченим так і потерпілим тілесних ушкоджень у виді опіків, які в подальшому призвели до смерті останнього є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації зазначеної АЗК, неспрацювання системи пожежогасіння та запобігання витоку палива. По факту зазначених порушень також було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 270 КК України. Проте, досудове розслідування в цій частині, на думку сторони захисту, здійснюється неефективно, сторона захисту неодноразово звертались з клопотаннями про проведення ряду слідчих та процесуальних дій, однак у задоволенні таких клопотань було відмовлено й жодних дій не проведено. Натомість, після безпідставного, на переконання захисту, виділення матеріалів за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, ОСОБА_9 та його захисники, не маючи будь-якого статусу у вказаному провадженні, позбавлені можливості знайомитись з матеріалами справи, заявляти клопотання, ініціювати проведення слідчих дій спрямованих на встановлення обставин правопорушення. Окремо захистом зазначалось про порушення допущені слідчим при здійсненні повідомлення ОСОБА_9 про підозру під час перебування на лікуванні, незважаючи на стан в якому перебував останній під дією медичних препаратів та заперечення з боку захисників, та подальше безпідставне продовження строку досудового розслідування спочатку до 3-х місяців прокурор, а потім до 6-ти місяців слідчим суддею.
(ііі) потерпілий та його представник 
Потерпілий та його представник фактично підтримали доводи сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого, посилаючись на наявність у обвинуваченого такого захворювання як епілепсія, яке могло спричинити напад під час керування транспортним засобом. Крім того, смерть потерпілого від опіків, отриманих внаслідок пожежі, яка виникла через недотримання правил пожежної безпеки при експлуатації АЗК. 
Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_11 також зазначив, що він, як представник потерпілого, з метою повного та всебічного розслідування обставин пригоди, в т.ч. причин виникнення та швидкого поширення пожежі, відповідальних осіб, звертався до органу досудового розслідування з клопотаннями про проведення слідчих та процесуальних дій, проте отримував відмови. Його скарги на такі процесуальні рішення слідчого та його бездіяльність були предметом розгляду слідчого судді, однак його доводи не були враховані й слідчі судді також відмовляли в їх задоволенні. Тому просив суд врахувати його доводи про розгляді цієї справи.
V. Показання обвинуваченого та потерпілого
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_9  пояснив, що посвідчення на право керування транспортними засобами отримав у 2021 році. З того часу керував транспортним засобами. 
09.07.2023 року він разом з братом - ОСОБА_15 та ще одним знайомим приїхали до іншого знайомого - ОСОБА_16 , який мешкає на лівому березі міста Києва, точної адреси не знає. Зустрівшись, вони вирішили разом поїхати відпочити на Райдужний масив у м. Києві. Він, його брат, двоє знайомих, серед яких був ОСОБА_17 , та мати ОСОБА_16 . Ми разом пішли на стоянку по вул. Малишка в м. Києві за транспортними засобами. Мати ОСОБА_18 дала йому ключі він автомобіля «Audi TT», який належав її чоловіку, оскільки їй було відомо про наявність у нього посвідчення водія.
По дорозі вони також говорили про те, що автомобіль потрібно заправити паливом. На стоянці він сів за кермо автомобіля «Audi TT», а брат на місце пасажира. ОСОБА_19 та двоє знайомих взяли інший транспортний засіб.
Зі стоянки він виїхав на «Audi TT» з братом першим, а в іншому автомобілі ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ще один товариш.
Зі стоянки вони рухались по вул. Малишка, а потім виїхали на Броварський проспект у напрямку від станції метро «Чернігівська» до станції метро «Дарниця». Виїхавши на Броварський проспект він рухався, на його думку, не дуже швидко, 60-65 км/год, періодично змінюючи траєкторію руху в межах трьох смуг, маневруючи. Дорожнє покриття мало нерівності. Йому потрібно було заїхати на АЗС щоб заправити автомобіль, але момент наближення до АЗС він пам`ятає погано. Пригадує, що машину повело, він втратив керування. Як саме відбулось зіткнення не пам`ятає. Уже в лікарні, коли опритомнів, рідні повідомили йому що на місці ДТП він говорив про відмову гальм, а брат, коли опритомнів, то повідомив матері, що він, коли керував автомобілем у якійсь момент ніби застиг і в цей час відбулось зісткнення. Тому він припускає, що у нього міг бути напад, який спричинив короткочасну втрату свідомості, саме тому він не може пригадати обставини пригоди.
Додав, що у підлітковому віці у нього були напади, які могли спричинити втрату свідомості, але він проходив лікування, кількість нападів зменшилась, а згодом вони припнились. Напади які траплялись могли виникати як на фоні стресу, перевтоми, так і на фоні будь-якого збудження нервової системи. У той день у нього був хороший настрій, позитивні емоції, не виключає, що це також могло вплинути на нього і спровокувати напад.
Зазначив, що вини своєї в інкримінованому не визнає. Вважає, що на АЗС не спрацювала протипожежна система, що і стало причиною пожежі та її наслідків. 
Потерпілий  ОСОБА_10 надав покази, в яких повідомив що є батьком обвинуваченого та померлого потерпілого. Про дорожньо-транспортну пригоду та про те, що хлопців забрала карета швидкої допомоги повідомив товариш, оскільки він сам у цей час перебував за межами міста. Коли приїхав до лікарні, хлопці були в реанімації і сторонніх туди не пускали. Наступного дня його та матір допустили до дітей і саме тоді ОСОБА_20 повідомив, що у ОСОБА_21 був напад, і що після зіткнення він допомагав ОСОБА_21 вибратися з автомобіля, через що і отримав більше опіків. Безпосередньо в лікарні вони повідомляли лікарям про хворобу сина, але вони не надали цьому значення. 
Обоє синів перебували у тяжкому стані, й, через значні опіки 65% тіла ОСОБА_20 помер. 
Щоб не спричинити погіршення стану ОСОБА_21 , вони просили не повідомляти йому про смерть брата, проте слідчий, на його думку, поводився зухвало, намагався якнайшвидше повідомити про підозру, що й зробив, у той час коли ОСОБА_21 пеербував під дією препаратів і не міг розуміти що відбувається. Його це, як батька, дуже обурювало. З огляду на всі обставини, винним ОСОБА_21 не вважає.
Щодо хвороби обвинуваченого зазначив, що останній хворів з дитинства, напади виявлялись по-різному від підвищення температури до втрати свідомості. Син неодноразово проходив лікування. Через хворобу він звільнений від проходження військової служби. Після цієї пригоди у обвинуваченого також було кілька нападів, він проходить відповідне лікування.
VІ. Мотиви суду
Суд провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновків вказаних у п. ІІ вироку, виходячи з наступного.
VІ.I . Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Відповідно до положень ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову Верховного Суду (далі в т.ч. ККС, ВС) від 28 березня 2019 року у справі № 154/3213/16).
У той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК).
В цьому випадку, Суд з`ясував таке:
допитані у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання свідки показали:
? свідок ОСОБА_23 повідомила що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_21 та померлого ОСОБА_20 . Про дорожньо-транспортну пригоду їй повідомив однокласник одного з синів. Вона приїхала в лікарню де обидва перебували у тяжкому стані. Про обставини пригоди їй відомо лише зі слів інших. Особисто вона докладала всіх зусиль щоб урятувати життя обох синів. Одночасно підтвердила наявність у обвинуваченого захворювання епілепсії, яке може спричинити напад від підвищення температури та заціпеніння;
? свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 пояснили, що свідками самої пригоди не були, а були присутні в лікарні разом з батьками обвинуваченого та його брата, підтримували, намагалиьс допомогти, й одночасно були свідками того, як відбувалось повідомлення обвинуваченого про підозру, коли батьки заперечували проти повідомлення обвинуваченому про смерть брата, а слідчий намагався провести процесуальні дії;
? свідок ОСОБА_26 підтвердила що 09.07.2023 приїхали друзі її сина. Обвинуваченого вона раніше знала, він поводив себе як завжди. Алкоголь чи наркотики не вживали, вирішили разом відпочити. День був сонячний, погода ясна. Пішли на паркову за машинами. Син сказав що потрібно заправити автомобіль Ауді. Обвинувачений разом з братом ОСОБА_20 сіли в автомобіль Ауді, який належить її чоловіку, а вона, її син та ще один друг в автомобіль Форд. Першими виїхали вони на автомобілі Форд, їхали не швидко десь 50км/год, згодом на виїзді на Броварський проспект у напрямку від станції метро «Чернігівська» до станції метро «Дарниця» їх наздогнали хлопці на Ауді та перегнали. На деякий час вона втратила Ауді з поля зору. Коли наблизились до заправки побачили дим. Зупинившись на узбіччі помітили, що їм на зустріч біжать ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , та побачили що горить заправка та колонка. Син почав викликати швидку. Свідок додала, що автомобіль Ауді був технічно справним, за кілька днів до пригоди вона особисто користувалась ним; 
? свідок ОСОБА_27 підтвердив, що 09.07.2023 року домовилися з друзями зустрітися та поїхати відпочивати разом. Автомобіль належить його батьку, ОСОБА_21 попросив дати йому проїхатися на автомобілі щоб покатати брата. Мати дозволила. ОСОБА_21 та ОСОБА_20 були в автомобілі Ауді, а він з матір`ю та ще одним другом у автомобілі Форді. Перед цим вони проговорили, що необхідно заправити Ауді. Виїхавши у напрямку на Броварський проспект вони на автомобілі Форд рухались у правій смузі, на спуску виїзду на Броварський проспект від станції метро «Чернігівська» у напрямку станції метро «Дарниця», хлопці на автомобілі Ауді випередили їх, обігнавши зліва. На деякий час транспортний засіб під керування ОСОБА_28 зник з поля його зору, і потім він побачив його в момент заїзду на АЗК. 
Наблизившись вони побачили дим, ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , які бігли на зустріч, а позаду них палала заправка та колонка. Він викликав швидку медичну допомогу. Свідок уточнив, що про хворобу обвинуваченого йому не відомо. Автомобіль Ауді на день ДТП був справним. Погода а була сонячна, без опадів, дорожнє покриття коло АЗС бажає кращого, окремого заїзду на АЗК не було. 
? свідок ОСОБА_29 надав показання в яких підтвердив в повній мірі час та спосіб учинення кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема повідомив, що того дня їхав на власному автомобілі зі сторони Броварів у напрямку правого берега міста зі швидкість 50 км/год. В цей час з правої сторони виїхав автомобіль, він його пропустив, після чого дане авто почало «шашкувати» і поїхало в праву сторону. Швидкість потоку була приблизно 70 км/год, а даний автомобіль їхав швидше, можливо 80 км/год, за кермом був молодий юнак, а поруч молодший хлопець. У якийсь момент цей автомобіль змінив напрямок руху, фактично перпендикулярно до загального потоку, у напрямку АЗС та в`їхав у колонку. Він зупинився, почав шукати вогнегасник, бо там горіла людина та надавати допомогу. Уточнив, що погода була сонячна, без опадів, швидкість вітру помірна, видимість добра, стан дорожнього покриття на тому відрізку прекрасний;
? свідок ОСОБА_30 повідомила, що того дня їхала по Броварському проспекту, зі сторони метро Лісова до метро Дарниця, в серединій смузі, зі швидкістю 70 км/год, щільність машин була помірною. Помітила, що позаду одне з авто хаотично рухалося, в подальшому воно обігнало і її. При цьому авто рухалося як «шашечки», зі смуги в смугу поміж машин. Обігнавши автомобіль свідка з лівої смуги, потім направився в крайню праву, потім у крайню ліву смуги, а потім різко влетів в АЗС; 
? свідок ОСОБА_32 повідомила що є працівником даного АЗС та працює на касовому апараті. Почула вибух і побачила дим та полум`я, відразу про подію повідомила старшому зміни. Той сказав викликати лікарів та рятувальників. Вони перевірили чи немає відвідувачів у залі, та колектив покинув приміщення через чорний вихід. Також підтвердила що, будучи працівником АЗС, інструктаж з пожежної безпеки проходила при працевлаштуванні та раз на три місяці проводять для працівників. Автоматична система тушіння пожежі спрацювала на колонці і в залі, а працівник ОСОБА_33 вручну зупинив подачу палива. 
? свідок ОСОБА_34 надав показання в яких підтвердив, що того дня разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 вирішили поїхати до знайомого що проживає по вулиці Малишка. Треба було заправити авто, брати ОСОБА_35 поїхали разом, а він, його друг та мати друга на іншому автомобілі. Авто під керуванням ОСОБА_28 рушило вперед і в потоці зникло. Потом він побачив як авто влетіло в заправку і відбувся вибух. Зупинившись побачили, як ОСОБА_21 і ОСОБА_20 бігли їм на зустріч, а позаду палала заправка та колонка. Ніхто нічого не гасив, в повітрі був запах газу та білий дим. Першими на місце приїхали працівники поліції, потім швидка, а за ними пожежники. Погода того дня була ясна, дорога погана з вибоїнами та ямками. Коли приїхала швидка, він разом з ОСОБА_20 поїхав на кареті швидкої допомоги.
З наданих суду письмових доказів:
? протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з долученими до нього схемою та фототаблицею, здійсненого з 17 год. 01 хв. до 18 год. 33 хв. 09.07.2023 року, який був проведений слідчим ВРЗСТ СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_36 в присутності понятих підтверджується безпосередньо факт настання самої події кримінального правопорушення, а саме дорожньої-транспортної пригоди, її час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, характеристика природних умов, наслідків, що настали в результаті зіткнення вказаного транспортного засобу та АЗС;
? протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з долученими до нього схемою та фототаблицею, здійсненого з 18 год. 10 хв. до 19 год. 36 хв. 09.07.2023 року, який був проведений слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_37 в присутності понятих та спеціаліста підтверджується безпосередньо факт настання самої події кримінального правопорушення, а саме дорожньої-транспортної пригоди, її час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, характеристика природних умов, наслідків, що настали в результаті зіткнення вказаного транспортного засобу та АЗС;
? згідно відповіді та доданої до неї схеми КП «Центр організації дорожнього руху» на запит слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_38 встановлено, що на ділянці дороги по проспекту Броварському, від станції метро «Дарниця» до перетину з вулиці Братиславська у м. Києві не передбачені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» згідно загальноміської бази даних дислокації ТЗРДР станом на 09.07.2023 року. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50км/год відповідно до п.12.4 «Правила дорожнього руху»;
? відповідно до наданої відповіді КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва від 30.08.2023 року та паспорта магістральної вулиці загальноміського значення - Броварського проспекту у м. Києві, становлено, що востаннє згідно з попереднім технічним паспортом, що було складено 05.09.2005 року будівництво (реконструкція) вулиці була здійснена у 1985 році. Згідно плану поточного ремонту на 2023 рік відповідно до доведеного фінансування було заплановано провести роботи з поточного ремонту. В рамках плану поточного ремонту в травні та червні 2023 року проводилися роботи з поточного (дрібного) ремонту асфальтобетонного покриття проїзної частини струменево-ін`єкційним методом на Броварському проспекті у м. Києві (в тому числі і на ділянці в напрямку руху до центру міста Києва, між станціями метро Чернігівська та Дарниця). На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди роботи з поточного ремонту з 09 липня 2023 року по дату надання відповіді не проводилися; 
? згідно технічного висновку №23 щодо встановлення причини пожежі, яка сталася 09.07.2023 року на території автозаправного комплексу «КЛО» за адресою: м. Київ, Дніпровський район, Броварський проспект, 31/33 від 12.07.2023 року, встановлено таке: причиною пожежі, що сталася 09.07.2023 року на території автозаправного комплексу «КЛО» за адресою: м. Київ, Дніпровський район, Броварський проспект, 31/33 - є займання розлитого по заправному майданчику палива внаслідок руйнування та розгерметизації паливопроводів заправної колонки, що було спровоковано дорожньо-транспортною пригодою за участі автомобіля «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_9 , 2002 року народження;
? з протоколу перегляду відеозаписів від 11.07.2023 року, з відеокамери, яка встановлена на території ГБК «Сигнал» по вулиці Малишка 6 у м. Києві, слідує, що о 14:56:41, по території йдуть чотири хлопці, серед них, як відомо з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_39 та 
ОСОБА_40 14:54:42 до автомобілю «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 , який стоїть на паркінгу підходять чотири хлопці, серед яких ОСОБА_39 та ОСОБА_15 , які відкривають вказаний автомобіль, піднімають капот та знімають кришу. О 14:59:54 біля автомобіля «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 знаходяться чотири хлопці. У подальшому ОСОБА_15 сідає на пасажирське сидіння даного автомобілю. Після вказаного авто рухається заднім ходом, зупиняється (загоряються «стопи») та виїжджає з території стоянки. Згодом о 15:01:50 по території підземного паркінгу рухається автомобіль «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , який призупиняється на поворотах. В період часу 15:06:09, 15:06:11, 15:06:25 по території стоянки рухається автомобіль «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 за кермом якого ОСОБА_39 ;
? згідно протоколу огляду цифрового носія інформації та перегляду відеозапису від 18.08.2023 року відеозапису з камер відеоспостереження, що розташовані на території та внутрішніх приміщеннях будівлі автозаправного комплексу «КЛО» за адресою: м. Київ, проспект Броварський 31/33, встановлено обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та виникнення пожежі;
? згідно протоколу огляду цифрового носія інформації та перегляду відеозапису від 25.07.2023 року відеозапису зробленого камерою мобільного телефону з екрану відеореєстратора автомобіля гр. ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якому зафіксовано обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди;
? з протоколу огляду відеозапису від 14 грудня 2023 року даних відеозапису з нагрудних відеокамер співробітників патрульної поліції, які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди слідує, що ОСОБА_27 повідомив працівникам поліції, що він разом з матір`ю - ОСОБА_26 їхали позаду Піньковських, та повідомляє що після зіткнення з АЗС останні самі змогли вибратися з автомобілю та відбігти від нього. В подальшому працівник АЗС ОСОБА_42 повідомляє, що в момент події перебував біля колонки з якою зіткнувся автомобіль (у працівника наявні видимі тілесні ушкодження). 
ОСОБА_27 повідомив, що бачив тільки як автомобіль «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 залетів на АЗС. У свою чергу ОСОБА_26 повідомила, що ОСОБА_39 вказав на відмову гальм. Крім того, остання повідомила що проблем з авто не було, та вона на ньому декілька днів тому їздила та все працювало. Також додала що водій ОСОБА_39 спочатку їхав спокійно, а потім полетів. 
На місці події присутні рятувальники, які займаються гасінням пожежі, медичні працівники - надають допомогу постраждалим, співробітники поліції займаються охороною громадського порядку та огороджують місце події. 
Зазначені відеозаписи досліджені в судовому засіданні, у порядку ст. 359 КПК України;
? згідно висновку експерта №052-44-2023 від 10.07.2023 року, встановлено судово-медичною (токсикологічною) експертизою біологічного об`єкта, а саме: крові гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено: метиловий та етиловий спирти, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери, наркотичні, психотропні речовини та медикаменти; 
? відповідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 002992 від 09.07.2023 року, встановлено, що етанолу в сечі не виявлено, морфін (опіати), марихуана (каннабіноїди), кокаїн, амфетамін (фенілалкіламіни), метамфетамін (феніліалкіламіни), 1,4 бензодіазепи, метадон, барбітури, МДМА (екстазі), К-2 - результат негативний. Заключний діагноз за результатами тестів та огляду - тверезий;
? згідно висновку експерта №052-60-2023 від 15.08.2023 року судово-медичною (токсикологічною) експертизою біологічного об`єкта, а саме: сечі гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлено: 11-нор-9-карбокси-дельта-9-тетрагідроканабінол - головний метаболіт основного психоактивного компоненту канабісу/марихуани (дельта-9-тетрагідроканабінолу), також: тримеперидин (синонім: промедол), кетамін, метаболіти кетану (норкетамін, дегідроноркетамін), кетопрофен, хлорпірамін, нікотин, метаболи нікотину (котинін, гідроксикотинін), кофеїн, теобромін. Не виявлено: метиловий та етиловий спирти, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери, наркотичні, психотропні речовини та медикаменти;
? згідно висновку експерта (експертиза за матеріалами кримінального провадження) №031-116-2023 від 20.09.2023 року, встановлено, що встановлена проба сечі за даними імунного аналізу вказує на вживання особою марихуани (чи продуктів її переробки) протягом періоду часу від 1 години до декількох тижнів з моменту забору проби. Разова одинична позитивна проба сечі - не свідчить про те, що особа, яка приймала марихуану, знаходилася в момент забору проби під дією марихуани. Тобто позитивна проба сечі свідчить лише про те, що особа приймала марихуану недавно, проміжком часу якого можуть бути години, дні чи тижні, в залежності від способу та тривалості вживання. Таким чином, судово-медична експертна комісія не може стверджувати про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.07.2023 року приблизно о 15 годині 10хвилин. Гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходився чи не знаходився в стані наркотичного сп`яніння, внаслідок вживання марихуани;
? згідно висновку експерта №042-1896-2023 від 09.11.2023 року, встановлено, що є підстави стверджувати, що у ОСОБА_9 , клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: опіки полум`ям 2-а-2б-3 ступеню 55 % голови, шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості виявленого тілесного ушкодження є критерії небезпеки для життя (відповідно, опіки тіла 2-3 ступеню загальною площею 55%), а тому, відповідно п.п.2.1.1/а, 2.1.2, 2.1.3/р/ «Правил», зазначене тілесне ушкодження, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Виходячи з морфології виявлених тілесних ушкоджень є підстави стверджувати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії високої температури (полум`я тощо) у строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто, 09.07.2023 о 15 годині 21 хвилині. 
Діагнози, які були встановлені ОСОБА_9 під час його стаціонарного лікування після подій 09.07.2023 - «контрактури згинально- розгинальні обох променево-зап`ясткових суглобів 1-2 ступеню, згинальна контрактура правого ліктьового суглоба 1 ступеню, деформація вушних раковин, гіпертрофічні рубцеві зміни голови, шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, алопеція» окремій судово-медичній оцінці не підлягають, оскільки є наслідками ускладнень (у тому числі, обумовлених під час проведення певних оперативних втручань та у післяопераційному періоді), розвиток яких безпосередньо пов`язаний із травмою, яка була отримана 09.07.2023. 
Інші діагнози, які були встановлені ОСОБА_9 під час його стаціонарного лікування після подій 09.07.2023 - «розлад адаптації, тривожно-депресивний синдром з інсомнією» потребують аналізу спеціалістами у галузі психіатрії;
? згідно висновку експерта №042-1512-2023 від 12.09.2023 року, встановлено, що під час первинно відомого звернення по медичну допомогу 09.07.2023 о 15 годині 29 хвилин (під час огляду лікарем/лікарями швидкої медичної допомоги), з урахуванням даних, отриманих під час послідуючого стаціонарного лікування, є підстави стверджувати, що у ОСОБА_42 , клінічними лікарями буди виявлені такі тілесні ушкодження: - термічні опіки (полум`ям) 1-2 ступеню 15% ділянки голови, шиї, верхніх кінцівок. Відновлення порушеної анатомічної цілісності та порушеної функції тканин по місцю утворенню опіків 1-2 ступеню (саме за вказаний часовий проміжок зазвичай відбувається регенерація травмованих шкірних покривів, що супроводжується відновленням трамвованих шарів шкіри та тканин, що підлягають при одночасному процесі відновлення порушеної функції травмованих ділянок) клінічному перебігу спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно п.п. 1.5.2, 2.3.3 та 4.6 Правил. Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень, є підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися за рахунок дії високої температури (полум`я тощо) у строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто, 09.07.2023 о 15 годині 29 хвилині;
? згідно висновку експерта №021-1712-2023 від 15.07.2023 року, встановлено, що смерть ОСОБА_15 , 2006 року народження настала від опіків полум`ям ІІ-ІІІ ступеня на площі близько 65 % поверхні тіла, що супроводжувалося розвитком поліорганної недостатності. На це вказують: розповсюджені опікові рани ІІ-ІІІ А-Б ступеня обличчя, шиї, тулуба та кінцівок на площі близько 65% поверхні тіла з гнійним запаленням, з дрібними крововиливами в глибоких шарах шкіри з лімфо-лейкоцитарною реакцією. Обпалення волосяного покриву голови, брів та вій, опік слизової оболонки носових ходів, порожнини рота та гортані. Морфологічні ознаки респіраторного дистрес-синдрому легень з частинками чорного кольору в альвеолах та бронхах, серозний десквамативний бронхіт. Реактивний інтерстиціальний дрібновогнищевий панкреатит; межинний реактивний гепатит. Морфологічні ознаки гострої ендокринної недостатності в наднирнику; ознаки порушення гемореології та мікроциркуляції в судинах внутрішніх органів, реактивний лейкоцитоз в селезінці на фоні ознак імунної недостатності. Шунтування кровотоку, некронефроз, інтракапсулярний ексудативно-геморагічний гломерулонефрит з вогнищами серозного ітерстиціального запалення, вогнищевий нефросклероз. Деструктивний набряк тканини головного мозку з паравазальними дрібними крововиливами в м`яких оболонках великої півкулі, з дрібновогнищевими геморагічним некрозами в стовбурі-з слабко вираженою лейко-лімфоцитарною реакцією; аноксемічна, ішемічна дистрофія нейроцитів з вогнищами нейролізіса (гістологічно). Ознаки кардіоміопатії з міокардиальними мостиками в епікарді. Дистрофічні зміни внутрішніх органів. 
При судово-медичній експертизі трупа і обстеженні в стаціонарі були виявлені наступні ушкодження: опіки полум`ям ІІ-ІІІ А-Б ступенів біля 65% поверхні тіла (обличчя, шиї, тулуба та кінцівок), які утворились від дії термічного чинника - відкритого полум`я, при контакті джерелом вогню (полум`ям) і могли виникнути за обставин вказаних в постанові. Вказані опіки мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя, та знаходяться в прямому (причинно-наслідковому) зв`язку із настанням смерті.
При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_15 , 2006 року народження, інших ушкоджень не виявлено. В зв`язку з тривалим часом перебування хворого в лікарні із-за недоцільності дослідження біологічний матеріал (кров) на токсикологічне дослідження не направлялося;
? згідно висновку експертного дослідження №061-1059-2023 від 21.07.2023 року, підтверджено діагноз, а саме: опік шкіри 2-3 ступеня з гнійним запаленням, з дрібними крововиливами в глибоких шарах шкіри з лімфо-лейкоцитарною реакцією. Морфологічні ознаки гострої ендокринної недостатньості в наднирнику; ознаки порушення гемореології та мікроциркуляції в судинах внутрішніх органів, реактивний лейкоцитоз в селезінці на фоні ознак імунної недостатньості. Морфологічні ознаки респіраторного дистрес-синдрому легень з частинками чорного кольору в альвеолах та бронхах, серозний десквамативний бронхіт. Реактивний інтерстиціальний дрібновогнищевий панкреатит; межинний реактивний гепатит. Шунтування кровотоку, некронефроз, інтракаспулярний ексудативно-геморагічний гломерулонефрит з вогнищами серозного інфтерстиціального запалення, вогнищевий нефросклероз. Деструктивний набряк тканини мозку з паравазальними дрібними крововиливами в м`яких оболонках великої півкулі, з дрібновогнищевими геморагічними некрозами в стовбурі з слабко вираженою лейко-лімфоцитарною реакцією; аноксемічна, ішемічна дистрофія нейроцитів з вогнищами нейронолізиса. Деякі ознаки кардіоміопатії з міокардиальними мостиками в епікарді. Паравазальний, стромагенний, дрібновогнищевий замісний кардіосклероз з вогнищами ішемічної дистрофії, контрактурних змін міокарда, спазм, малокрів`я артерій міокарда;
? згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/35291-ІТ, встановлено, що на момент огляду автомобіля «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 виявлено несправність гальмівної системи, рульового керування та ходової частини. Вказані несправності виникли після ДТП внаслідок термічного впливу (горіння);
? згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/35306-ІТ, встановлено, що на момент огляду автомобіля «Daewoo Sens» р.н. НОМЕР_2 виявлено несправність гальмівної системи, рульового керування та ходової частини. Вказані несправності виникли після ДТП внаслідок термічного впливу (горіння);
? згідно висновку автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/35669-АВ від 17.07.2023, встановлено що ринкова вартість автомобіля «Daewoo Sens» р.н. НОМЕР_2 , зеленого кольору, 2005 року виготовлення, номер кузова VIN: НОМЕР_11 , станом на 09.07.2023 року, становила: 81 550, 00 гривень. Розмір матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди (пожежі), яка відбулася 09.07.2023, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 81 550,00 грн. Відновлення автомобіля «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в результаті пожежі отримав пошкодження кузова в зборі, а також базових складових, неусувних в умовах ремонтного підприємства та підлягають заміні в цілому є економічно недоцільне, тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним;
? згідно висновку автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/35667-АВ від 18.07.2023, встановлено що ринкова вартість автомобіля «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, 2014 року виготовлення, ідентифікаційний номер: НОМЕР_12 , станом на 09.07.2023 року, становила 136 400,00 гривень. Розмір матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження під час дорожньо- транспортної пригоди (пожежі), яка відбулася 09.07.2023, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 136 400,00 грн. Відновлення автомобіля «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який в результаті пожежі отримав пошкодження кузова в зборі, а також базових складових, неусувних в умовах ремонтного підприємства та підлягають заміні в цілому є економічно недоцільне, тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним;
? згідно висновку автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/35665-АВ від 18.07.2023, встановлено що ринкова вартість автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_13 , сірого кольору, 2005 року KMHEU41CP6А130707, станом на 09.07.2023, становила: 204 790,00 грн. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок пошкодження під час дорожньо- транспортної пригоди (пожежі), яка відбулася 09.07.2023 дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 204 790,00 грн. Досліджуваний транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_4 в результаті пожежі отримав пошкодження кузова в зборі, а також базових складових, неусувних в умовах ремонтного підприємства та підлягають заміні в цілому. Відновлення такого КТЗ технічно не можливе та за принцом внеску є економічне недоцільне;
? згідно висновку автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/35662-АВ від 19.07.2023, встановлено що ринкова вартість автомобіля марки «Ford Explorer», реєстраційний номер НОМЕР_14 , білого кольору, 2014 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_15 , станом на 09.07.2023 року, становила: 644 364,69 грн. Розмір матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля «Ford Explorer», реєстраційний номер НОМЕР_5 , внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди (пожежі), яка відбулася 09.07.2023, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 644 364,69 грн. Відновлення автомобіля «Ford Explorer», реєстраційний номер НОМЕР_16 , який в результаті події отримав пошкодження кузова в зборі, а також базових складових, неусувних в умовах ремонтного підприємства та підлягають заміні в цілому є економічно недоцільне, тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним;
? згідно висновку автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/35659-АВ від 17.07.2023, встановлено що ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_6 , зеленого кольору, 1991 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_17 , станом на 09.07.2023 року, становила: 33 640,00 грн. Розмір матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_6 , внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди (пожежі), яка відбулася 09.07.2023, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 33 640,00 грн. Відновлення автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який в результаті події отримав пошкодження кузова в зборі, а також базових складових, неусувних в умовах ремонтного підприємства та підлягають заміні в цілому є економічно недоцільне, тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним; 
? згідно висновку автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/356001-АВ від 18.07.2023, встановлено що ринкова вартість автомобіля «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_18 , сірого кольору, 2008 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_19 , станом на 09.07.2023, становила: 131 548,68 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_7 , внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди (пожежі), яка відбулася 09.07.2023, становила: 19 730,33 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_7 , внаслідок його пошкодження, 09.07.2023, складає: 35571,43 грн; 
? згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/36276-АВ, встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_20 , білого кольору, 2022 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_21 , станом на 09.07.2023 року, становила: 815 657,33 грн. Розмір матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_8 , внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди (пожежі), яка відбулася 09.07.2023, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 815 657,33 грн. Відновлення автомобіля «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_22 , який в результаті події отримав пошкодження кузова в зборі, а також базових складових, неусувних в умовах ремонтного підприємства та підлягають заміні в цілому є економічно недоцільне, тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним; 
? згідно висновку судової пожежо-технічної експертизи № СЕ-19/111-23/38174-ПТ, встановлено що осередок пожежі знаходився в зоні, яка включає в себе розташування паливороздавальної колонки. Причиною виникнення пожежі є займання горючих матеріалів в зоні осередку пожежі, внаслідок зіткнення автомобіля «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 з паливороздавальною колонкою та її подальшим механічним пошкодженням з утворенням теплового прояву механічної енергії у результаті тертя тіл або іскроутворення від удару;
? згідно висновку комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19-23/38703-ІТ від 13.07.2023 встановлено, що у даній дорожній ситуації швидкість руху автомобіля Audi TT номерні знаки НОМЕР_1 перед заїздом на АЗС відповідно до відеозапису « Броварський chi7_20230709150003_20230709151841.avi » становила не менш ніж 83.7...98.1 км/год. У даній дорожній ситуації водій автомобіля Audi ТТ номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.4, 12.1 і 12.4 Правил дорожнього руху. У даній дорожній ситуації водій автомобіля Audi TT номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути настання події даної ДТП шляхом дотримання вимог п.п. 12.1 і 12.4 Правил дорожнього руху. У даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Audi TT номерні знаки НОМЕР_23 ОСОБА_9 , з технічної точки зору, убачаються невідповідності вимогам п.п. 10.4, 12.1 і 12.4 Правил дорожнього руху. У даній дорожній ситуації невідповідності дій водія автомобіля Audi TT номерні знаки НОМЕР_23 ОСОБА_9 , вимогам п.п.12.1 і 12.4 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП;
? згідно висновку судової дорожньо-технічної експертизи № СЕ-19-23/43800-ДТ встановлено, що дорожні умови проспекту Броварського в місті Києві у місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме стан дорожнього покриття на проїзній частині, відповідають вимогам безпеки дорожнього руху. Стан дорожнього покриття на проїзній частині, відповідають вимогам безпеки дорожнього руху, а тому не перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Організація дорожнього руху проспекту Броварського в місті Києві на ділянці вчинення дорожньо-транспортної пригоди не суперечить технічним нормам та стандартам безпеки дорожнього руху, в тому числі у місці заїзду - виїзду на АЗК «КЛО», розташованому в місті Києві по проспекту Броварському, 31/33. Організація дорожнього руху проспекту Броварського в місті Києві на ділянці вчинення дорожньо-транспортної пригоди не суперечить технічним нормам та стандартам безпеки дорожнього руху, а тому не може знаходитись у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди;
? згідно висновку судової пожежо-технічної експертизи № СЕ-19/111-23/67412-ПТ від 07.02.2024 року, встановлено, що під час пожежі 09.07.2023 на АЗС «КЛО», розташованому в місті Києві по проспекту Броварському, 31/33, спрацювала автономна система порошкового пожежогасіння локального застосування, що була встановлена над паливороздавальними колонками АЗС, в місці де відбулося зіткнення автомобіля Audi TT номерні знаки НОМЕР_1 з вищевказаним обладнанням. 
? згідно висновку експерта комплексної (судово-медичної та судово-психіатричної) експертизи № 340/23, встановлено, що ОСОБА_9 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді: Органічного ураження головного мозку резидуального, судинного ґенезу з епілептиформним синдромом, симптоматична епілепсія (МКХ-10: F 07.8, G 40). ОСОБА_9 страждає симптоматичною епілепсією внаслідок Органічного ураження головного мозку, згідно медичної документації - з 2015р. ОСОБА_9 на період кримінального правопорушення (09.07.2023р. приблизно о 15:09) виявляв ознаки короткочасного розладу свідомості (абсанс) внаслідок симптоматичної епілепсії. ОСОБА_9 на період кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (09.07.2023р.) за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 у момент кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (09.07.2023р. о 15:09) знаходився в тимчасовому хворобливому стані психічної діяльності - тимчасовий розлад свідомості за типом абсансу внаслідок симптоматичної епілепсії. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
VІ.II. Оцінка наведених доказів
Верховний Суд у постанові від 20 березня 2018 року в справі № 753/11828/13-к указав, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.
У ракурсі того, що порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), ? це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (див. постанову Верховного суду України від 16 березня 2017 року у справі № 671/463/15-к).
У цій справі порядок, встановлений КПК дотримано, а тому Суд визначаючись з долею доказів зауважує, що згідно з ст. 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Наведені судом докази, згідно ст. 85, 86 КПК, є належними та допустимими.
Підстав для визнання доказів недопустимими не установлено, оскільки не було з`ясовано факту істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження регламентованих ст. 87 КПК.
Тому Суд зазначає, що погоджується із висновком експерта та не сприймає твердження сторони захисту про те, що висновок судової комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19-23/38703-ІТ від 13 липня 2023 року є недопустимим доказом, адже дослідження проводилися за наявним матеріалами у справі.
Твердження сторони захисту щодо недопустимості доказів, а саме відео файлу «АЗК_ch17_20230709150003_20230709151841.avi», протоколу перегляду відеозапису від 11.07.2023 складеного слідчим ОСОБА_14 в період часу з 09.00 до 10.30, висновку № СЕ-19-23/43800-ДТ від 29.12.23 дорожньо-технічної експертизи, протоколу огляду місця події від 09.07.2023, складеного слідчим Дніпровського УП ГУ НП в. м. Києві ОСОБА_37 разом з додатками, висновку експерта № СЕ-19-/111-23/35291-ІТ від 24.08.23 з дослідженням технічного стану автомобіля «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 та висновку експерта № СЕ-19-/111-23/38175-ПТ від 31.07.23 також сприймаються судом критично з огляду на те, що наведені мотиви не вказують на наявність таких порушень, які можуть бути сприйняті як істотні.
Доводи сторони захисту та представника потерпілого щодо необгрунованості процесуальних рішень слідчого за результатами розгляду клопотань про проведення слідчих чи процесуальних дій, а так само й щодо заперечень на ухвали слідчих суддів за скаргами на рішення та бездіяльність слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, не є достатніми для визнання їх незаконними й такими, що істотно порушують фундаментальне право учасників провадження, перешкоджають встановленню істини у даній справі.
Щодо висновку експерта комплексної (судово-медичної та судово-психіатричної) експертизи № 340/23, якою визначено, що у момент кримінального правопорушення ОСОБА_9 знаходився в тимчасовому хворобливому стані психічної діяльності - тимчасовий розлад свідомості за типом абсансу внаслідок симптоматичної епілепсії й за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, слід зазначити наступне.
Частиною 2 ст. 19 КК України встановлено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з положеннями ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Системне тлумачення вищевказаних норм свідчить про те, що законодавець чітко відокремлює поняття неосудної особи від особи з обмеженою осудністю, посилаючись на те, що встановлення такої обставини в подальшому тягне за собою різні правові наслідки. Так, неосудною вважається особа, яка в цілому не може усвідомлювати свої дії або керувати ними, а тому не підлягає кримінальній відповідальності, тоді як особа з обмеженою осудністю лише не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, при цьому така особа підлягає притягненню до кримінальної відповідальності, а факт визнання її обмежено осудною зобов`язує суд врахувати цю обставину під час призначення покарання.
Неосудність або обмежена осудність є юридичними поняттями, тому висновок про можливість застосування до особи положень ст. 19 або ст. 20 КК України у конкретному провадженні робить суд, спираючись на результати судово-психіатричної експертизи (див. Постанову ККС ВС від 29 липня 2021 року у справі №755/5059/19 (провадження 51-58 км 21).
Таким чином, надаючи оцінку зазначеному висновку у сукупності з іншими дослідженими судом доказами, в тому числі з показами самого обвинуваченого, потерпілого та свідків щодо поведінки обвинуваченого до, під час, після події кримінального правопорушення та під час судового розгляду, суд не вбачає підстав для визнання обвинуваченого ОСОБА_44 неосудним й застосування до нього положень ст. 19 КК України.
Враховуючи зазначене, Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК за обставин, встановлених судом.
VІ.III. Щодо кваліфікації дій
Згідно ст. 2, 11 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Суд ураховує, що кваліфікація злочину, згідно позиції Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2018 року в справі № 658/1658/16-к, - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
Склад кримінального правопорушення - це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне.
Обов`язковими (універсальними) елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є: 1) об`єкт кримінального правопорушення; 2) об`єктивна сторона кримінального правопорушення; 3) суб`єктивна сторона кримінального правопорушення; 4) суб`єкт кримінального правопорушення.
Об`єкт кримінального правопорушення - це те, на що завжди посягає кримінальне правопорушення і чому воно завжди заподіює певної шкоди. Це ті суспільні відносини, що охороняються кримінальним законом.
Об`єктивна сторона - зовнішня сторона діяння, яка виражається у вчиненні передбаченого законом діяння (дії чи бездіяльності), що заподіює чи створює загрозу заподіяння шкоди об`єкту кримінального правопорушення.
Суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до КК може наставати кримінальна відповідальність (ч. 1 ст. 18 КК, див. постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2023 року в справі № 761/37225/20).
Відомості вказані у п. ІІ цього вироку в частині складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК є установленими та доведеними у порядку визначеному КПК України.
Позаяк, аналіз норми ст. 286 КК свідчить, що цей злочин належить до злочинів із так званим матеріальним складом, а тому, ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у частинах 1, 2 або 3 цієї статті, і отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.
Стаття 286 Особливої частини КК не передбачає конкретних порушень правил безпеки дорожнього руху як ознак злочину, що впливають на його кваліфікацію.
Диспозиція цієї норми є бланкетною - для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цієї статтею КК, належить звертатися до аналізу нормативно-правових актів, у яких сформульовано правила безпеки руху й експлуатації транспорту.
Із точки зору теорії кримінального права, порушення ПДР умовно поділяються на дві групи: 1) порушення, які самі по собі не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені в статті 286 КК(наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння, у хворобливому стані, у стані стомлення чи транспортним засобом без належного номерного знаку); 2) ті з них, які самі по собі створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній дорожньо-транспортній пригоді (наприклад, порушення правил перестроювання транспортних засобів, розвороту, обгону, заборони виїзду на зустрічну смугу руху, перевищення швидкості руху).
Відтак, з огляду на матеріальний склад злочину, передбаченого ст. 286 КК, ознаками його об`єктивної сторони можуть виступати тільки порушення ПДР, які належать до другої групи, адже лише вони створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у цій нормі, і виступають причиною їх настання у кожному конкретному випадку дорожньо-транспортної пригоди.
Про необхідність з`ясовувати і зазначати у вироках, чи є причинний зв`язок між учиненими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками, зазначено також у роз`ясненні, яке міститься в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Зазначені порушення правил безпеки дорожнього руху, котрі допустив обвинувачений, належить до ознак об`єктивної сторони злочину, що впливає на його кваліфікацію, позаяк, згідно висновку автотехнічної експертизи, вони знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, й, як наслідок, у підсумку, заподіяння пасажиру ОСОБА_15 тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому (причинно-наслідковому) зв`язку із настанням смерті.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 2ст. 286 КК України, оскільки останній порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, Суд, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
VІІ. Мотиви призначення покарання
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому Суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує 
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання;
- те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами;
- за ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Конституційний Суд України в рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим. 
Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини) .
Окремим виявом справедливості є відповідність покарання вчиненому злочину, адже покарання за злочин повинно бути домірним злочину (див. те ж рішення КС України, п. 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі № 1-42/2004).
Даний принцип (індивідуалізації юридичної відповідальності) має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди (див. рішення Конституційного Суду України від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року).
Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).
Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.
Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).
Так, обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, не установлено.
Обставин, що обтяжують покарання не установлено.
Також, Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, проте, на момент вчинення кримінального правопорушення знаходився в тимчасовому хворобливому стані психічної діяльності; має постійне місце реєстрації та проживання, стан його здоров`я, спосіб життя (раніше не судимий, має освіту, працює), позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування ТЗ.
Достатніх підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, Суд не знаходить в ключі того, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
В той час, як Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо Суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальними членами вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засуджених (див. постанову ВС від 10 червня 2020 року в справі №161/7253/18), що власне і має місце, в цій ситуації, при застосуванні наведеного судом покарання у відношенні обвинуваченого.
VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом
VІІІ.І . Цивільний позов
Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛО» в межах даного кримінального провадження звернулось з позовом до ОСОБА_9  про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 907811,71 гривень та судових витрат (на правову допомогу) у розмірі 50 000, 00 гривень. 
Цивільний позов обумовлено (див. позовну заяву) тим, що матеріальна шкода складається з фактичної вартості знищеного пожежею автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_8 , який на праві власності належить ТОВ «КЛО». Сума судових витрат, це витрати які позивач планує понести у зв`язку із розглядом справи.
В ході судового розгляду позивачем було подано клопотання про залучення співвідповідачем ПрАт «Страхова компанія «Євроінс Україна», якою була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Audi TT», яким керував обвинувачений, та уточнено позовні вимоги. А саме позивач просить стягнути на його користь з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 160 000 гривень в межах договору страхування, та решту суми заподіяної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 у розмірі 747 811, 71 гривень і 50 000 гривень судових витрат.
Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс» також звернулись до суду з позовом до ОСОБА_9  про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 55 678 844, 56 гривень. 
Цивільний позов обумовлено (див. позовну заяву) тим, що матеріальна шкода складається зі шкоди завданої майну позивача, а саме знищення внаслідок пожежі автозаправного комплекса «КЛО» з обладнанням. 
В ході судового розгляду позивачем подано клопотання про залучення співвідповідачем ПрАт «Страхова компанія «Євроінс Україна», якою була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Audi TT», яким керував обвинувачений, та уточнено позовні вимоги. А саме позивач просив стягнути на його користь з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 160 000 гривень в межах договору страхування, та решту суми заподіяної шкоди у розмірі 55 518 844, 56 гривень з обвинуваченого ОСОБА_9 
26.06.2024 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів та зменшення позовних вимог, з огляду на те, що ТОВ «АВТОБАНСЕРВІС» у відповідності до договору № 2312-491 від 07.12.2023 року укладеного з ТОВ «Судово-експертною компанією «АЛІНГЕЗ», отримано висновок експерта № 2312-491 від 27.02.2024 року за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи в рамках кримінального провадження № 1202310000000730 від 09.07.2023 року, якою встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої автозаправному комплексу розташованому у місті Києві по проспекту Броварський, 31-33, внаслідок пожежі, що сталась 09.07.2023 року, станом на дату проведення експертизи, становить 43 775 425,00 грн. Вартість послуг із проведення судової будівельно-технічної експертизи склала 175 000,00 грн. 
17 листопада 2023 року на підставі договором добровільного страхування майна № 027008/2200/0002503 від 29.07.2022 року з ПРАТ "СК "УНІКА", TOB «АВТОБАНСЕРВІС» отримало часткове відшкодування завданих збитків у розмірі 20 205 710, 04 грн. 
Тому, з урахуванням даних висновку експерта № 2312-491 від 27.02.2024 року, витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи та часткового страхового відшкодування збитків, TOB «АВТОБАНСЕРВІС» просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 160 000 гривень в межах договору страхування, та решту суми заподіяної шкоди у розмірі 23 584 714, 96 гривень з обвинуваченого ОСОБА_9 ..
Товариства з обмеженою відповідальністю «Конверс Лінкс» звертаючись до суду з позовом просили стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9  матеріальну шкоду у розмірі 3 335 973, 00 гривень та судові витрати на правову допомогу у розмірі 50 000, 00 гривень. 
Цивільний позов обумовлено (див. позовну заяву) тим, що матеріальна шкода складається із понесеної шкоди завданої майну. Зокрема, на підстав договору №56/АБ - 17 від 09.10.2017 року автозаправний комплекс «КЛО» з обладнанням перебував в тимчасовому володінні та користуванні у позивача. Позивач на автозаправному комплексі «КЛО» здійснював господарську діяльність із роздрібного продажу пального, супутніх товарів, продуктів харчування та алкогольних напоїв. Внаслідок виниклої пожежі, зазначене майно було знищено, що й спричинило такий розмір збитків. Крім того, у зв`язку із розглядом справи в суді позивач планував понести витрати у розмірі 50 000 гривень.
В ході судового розгляду ТОВ «Конверс Лінкс» також було подано клопотання про залучення співвідповідачем ПрАт «Страхова компанія «Євроінс Україна», якою була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Audi TT», яким керував обвинувачений, та уточнено позовні вимоги. А саме позивач просив стягнути на відшкодування завданої шкоди на його користь з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 160 000 гривень в межах договору страхування, та решту суми заподіяної шкоди у розмірі 3 175 973 гривень з обвинуваченого ОСОБА_9 , в частині судових витрат вимоги не змінювали.
Представник ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явився, до суду надійшов письмовий відзив, в якому просили у задоволенні позову відмовити.
Сторона захисту заявлені позовні вимоги не визнала з посиланням на недоведеність вини обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні та, відповідно, й причинно-наслідкового зв`язку який може бути підставою для відшкодування заявленої шкоди. 
Вирішуючи заявлені цивільними позивачами позовні вимоги Суд виходив з наступного.
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону №1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. 
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
З метою гарантування правової визначеності щодо застосування інституту цивільного позову у кримінальному провадженні та з метою забезпечення єдності та сталості відповідної судової практики Велика Палата Верховного Суду (постанова від 19 червня 2019 року) вважала, що положення ч. 1 ст. 128 КПК України щодо можливості пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні, зокрема, до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за завдану шкоду, треба розуміти як можливість пред`явлення зазначеного позову до будь-якої особи (фізичної або юридичної), яка за законом виконує обов`язок з відшкодування шкоди, завданої підозрюваним (обвинуваченим чи неосудною особою).
У свою чергу положеннями п. 22.1 ст. 22 Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).
У ст. 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 зазначеного Закону). Втім, законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначено в ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон № 1961-ІV. 
Відповідно до ст. 1194, 1195 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Між цивільними позивачами та обвинуваченим виникли деліктні зобов`язання через завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між обвинуваченим та страховою компанією існують договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-ІV порядку.
Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Разом з тим, законодавець у ст. 6 Закону № 1961-IV дав чітке визначення, що є страховим випадком.
Так, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Отже, з урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував обвинувачений, була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», в ході даного судового розгляду встановлено наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, що спричинило заподіяння шкоди, у страховика виникає обов`язок відшкодування завданої шкоди в межах страхових сум, зазначених у договорі.
Відтак, позовні вимоги ТОВ «КЛО», ТОВ «Автобансервіс» та ТОВ «Конверс Лінкс» в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню. 
• щодо витрат на правову допомогу
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 120 КПК України, ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Зокрема, Верховний Суд у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16 вказав, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Частиною 1 статті 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
В цьому випадку, в обґрунтування витрат на правову допомогу цивільними позивачами ТОВ «КЛО» та ТОВ «Конверс Лінкс» було подано лише копії ордерів адвоката ОСОБА_12 на представництво інтересів зазначених товариств в суді. Однак, не надано належних доказів на підтвердження сплати послуг у встановленому законом порядку, щодо надання правової допомоги адвокатом відповідно до договору про надання правничої допомоги, а тому вимоги щодо розподілу між сторонами витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.
VІІІ.ІІ. Процесуальні витрати за проведення експертних досліджень у межах кримінального провадження розподілено у порядку регламентованому ч. 2 ст. 124 КПК України.
VІІІ.ІІІ. Питання речових доказів вирішено згідно поло жень ст. 100 КПК України.
VІІІ.ІV. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. 
VІІI.V. Питання арештованого майна Суд врегульовує відповідно до ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 368-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
у х в а л и в :
ОСОБА_9  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Строк відбування покарання  ОСОБА_9 обчислювати з моменту затримання в порядку виконання вироку.
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛО» до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_9 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛО» матеріальну шкоду в розмірі 747 811,71 гривень.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛО» матеріальну шкоду в розмірі 160 000 гривень.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБАНСЕРВІС» до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_9 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛО» матеріальну шкоду в розмірі 23 584 714,96 гривень.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБАНСЕРВІС» матеріальну шкоду в розмірі 160 000 гривень.
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Конверс Лінкс» до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_9 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конверс Лінкс» матеріальну шкоду в розмірі 3 175 973 гривень.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конверс Лінкс» матеріальну шкоду в розмірі 160 000 гривень.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_9  на користь держави витрати за проведення експертних досліджень: комісійної судово-медичної експертизи (висновок експерта № 031-116-2023) - 23027 гривень; судово-медичної експертизи (висновок експерта № 042/1896-2023) 6013 гривень; судово-медичної експертизи (висновок експерта № 042/1512-2023) -1998 гривень; судової автотехнічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/35291-ІТ) 2390 гривень; судової автотехнічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/35306-ІТ) - 2390 гривень; судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/35669-АВ) - 2868 гривень; судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/35667-АВ) - 2868 гривень; судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/35665-АВ) - 2868 гривень; судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/35662-АВ) - 2868 гривень; судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/35659-АВ) - 2868 гривень; судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/36001-АВ) - 2868 гривень; судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/35672-АВ) - 2868 гривень; судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/36276-АВ) - 2868 гривень; судової пожежо-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/38174-ПТ) - 10277 гривень; комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта № СЕ-19-23/38703-ІТ) - 3824 гривень; судової дорожньо-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19-23/43800-ДТ) - 15145, 60 гривень; судової пожежо-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/67412-ПТ) - 27640, 72 гривень.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2023 року у справі за № 761/24691/23 (1-кс/761/15993/2023) на автомобіль марки «Audi TT» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_46 - скасувати. 
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2023 року у справі за № 761/24690/23 (1-кс/761/15992/2023) на автомобіль марки «Daewoo Sens» р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_47 - скасувати. 
Речові докази: автомобіль марки «Audi TT» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику; автомобіль марки «Daewoo Sens» реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
С у д д я           ОСОБА_1