Справа№ 953/5714/26 
н/п 3/953/1175/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
"15" липня 2026 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Демченко С.В., за участю захисника - адвоката Рвачова О.О., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 

у с т а н о в и в:
29 квітня 2026 року о 00 годин 13 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen C4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у м. Харкові по вул. Академіка Павлова біля будинку № 309, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Drager 6820 із застосуванням відеозйомки на нагрудну відеокамеру. Результат огляду склав 2,22 ‰. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку з чим огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я. Результат огляду склав 2,34 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, а саме: 
п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, яким забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
15 липня 2026 року на адресу суду від захисника – адвоката Рвачова О.О. надійшло клопотання, в якому просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, просив суд у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України та не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.
В обґрунтування клопотання про закриття провадження по справі посилався на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували  ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння без дотримання вимог чинного законодавства. Зокрема, перед висуненням такої вимоги поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього жодної із передбачених законодавством ознак алкогольного сп`яніння, які відповідно до Інструкції № 1452/735 є необхідною передумовою для проведення такого огляду. З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. На думку захисника, зазначене свідчить про недотримання вимог процесуального закону та порушення гарантій, передбачених ч. 3 ст. 29 і ст. 59 Конституції України. Звернув увагу на те, що з долучених до протоколу матеріалів вбачається, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Вказана обставина свідчить про відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також ставить під сумнів законність та обґрунтованість дій працівників поліції. Долучені до матеріалів справи рапорт працівника поліції та протокол про адміністративне правопорушення самі по собі не можуть бути належними та достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не підтверджують належним чином обставини, які підлягають доказуванню у справі.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 652588 від 29 квітня 2026 року та додані до нього матеріали, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За змістом вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).
Положеннями пункту 7 частини І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п. 2 розділу ІІ Інструкції огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.
Пунктом 14 розділу ІІ Інструкції встановлено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Згідно з п. 15 розділу ІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто поліцейським встановлено порушення водієм вимог п.2.9а ПДР України.
У судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 652588 від 29 квітня 2026 року, який складений стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 2.9 а ПДР України;
- показаннями Drager Alcotest 6820, що містяться на спеціальному бланку, згідно з якими 29 квітня 2026 року о 00 годин 23 хвилини ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду на стан сп`яніння – 2,22 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager 6820, результат – 2,22 проміле алкоголю;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 987 від 29 квітня 2026 року складеного КНП ХОР «ОКНД», яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
- рапортом інспектора роти 5 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Харківській області ДПП;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, зроблених під час огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які зафіксовані на DVD-R диск.
При цьому слід зазначити, що вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Оцінюючи зібрані у справі докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Аналізуючи доводи захисника – адвоката Рвачова О.О., суд вважає їх непереконливими з огляду на те, що вони головною мірою мають формальний характер, а в решті полягають у переоцінці окремих доказів із наданням їм тенденційної оцінки на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які не відповідають їх дійсному змісту та не узгоджуються з іншими доказами, а також в акцентуванні уваги на другорядних обставинах, що не мають істотного значення і не спростовують винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.
Доводи сторони захисту про те, що працівники поліції порушили порядок проходження огляду водія на встановлення стану сп`яніння, оскільки не повідомили водію ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються дослідженим відеозаписом.
Так, із дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку з виявленням у нього ознак такого стану.
Зазначені дії працівника поліції відповідають вимогам пункту 2 розділу І Інструкції № 1452/735, відповідно до якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є достатні підстави вважати, що вони перебувають у такому стані.
Суд зазначає, що сам факт того, що працівник поліції не озвучив ОСОБА_1 повний перелік виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, не свідчить про відсутність таких ознак та не спростовує наявності у поліцейського передбачених законом підстав для проведення огляду.
Оцінюючи зазначені доводи сторони захисту, суд виходить із того, що визначальним є не формальне проголошення поліцейським переліку ознак сп`яніння, а наявність об`єктивних підстав для проведення огляду, які в подальшому підтверджуються сукупністю досліджених у справі доказів.
Суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 інкримінується керування транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за наслідком проведеного огляду у закладі охорони здоров`я. Тому твердження сторони захисту щодо відсутності виявлених ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не є слушними.
Крім того, доводи захисника про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не можуть бути взяті до уваги, оскільки це не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу.
Доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спростовуються інформацією, що зафіксована на відеозаписі (диск 4323 час «01:38:21»).
Отже, переконливих доводів, які б безумовно спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і могли б бути підставами для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено та при розгляді даної справи судом не встановлено.
Інші доводи сторони захисту суд до уваги не бере та вважає їх такими, що викладені з метою ухилення водія від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху
З урахуванням викладеного, кваліфікую дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто - керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.
Матеріали справи не містять даних щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Згідно з довідкою, складеною т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області Галкіною К., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
Щодо клопотання захисника з приводу застосування положень ст. 69 КК України за аналогією закону та не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік, суд зазначає таке.
Аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.
У чинному КУпАП дійсно наявні деякі такі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, як то інститут відводу судді, проведення судових засідань в режимі відеоконференції, проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення тощо.
Однак, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульовано главою 4 КУпАП, і будь-якої прогалини в даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.
Законодавець навіть окремо передбачив неможливість застосування до правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, звільнення від відповідальності за малозначність, що ще раз підкреслює його підвищену суспільну небезпечність.
З наведених вище мотивів, суд відхиляє доводи захисника про можливість за аналогією закону застосувати до цих правовідносин положення ст. 69 КК України.
На підставі викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 130, 248, 251, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: сплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 652588 від 29 квітня 2026 року).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.
Повний текст постанови складений 17 липня 2026 року.

Суддя         С.В. Демченко