Справа № 522/8266/26-Е
Провадження № 2/522/8108/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року         м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна (коштів),
ВСТАНОВИВ :
До Приморського районного суду м. Одеси 13.05.2026 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна (коштів )у розмірі 3621, 03 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (о/р НОМЕР_2 МО). У зв`язку з поновленням виплати пенсії в разі втрати годувальника по суміжній справі 1501029227 (МО) ОСОБА_2 утворилася переплата пенсії в сумі 3621,03 грн за період з 01.02.2026 по 28.02.2026. Згідно службової записки відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат та соціальних послуг від 25.02.2026 № 2287/19- 16 переплата взята на облік 04.03.2026 відділом з питань відрахувань. ОСОБА_1 було надіслано листа від 04.03.2026 №1500-0405-8/31660, в якому повідомлено про виявлену переплату з проханням надати заяву на згоду на утримання переплати з пенсії або повернути кошти самостійно на рахунок Пенсійного фонду України. Станом на теперішній час переплата не погашена, тому просимо здійснити заходи щодо вирішення питання повернення переплаченої суми пенсії в розмірі Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.05.2026 2 3621,03 грн в судовому порядку. 
Вважають, що кошти в розмірі 3621,03 грн. підлягають поверненню відповідачем на підставі ст..1166, ч. 1 ст. 1212 ЦК України, як такі, що набуті без достатньої правової підстави.
Враховуючи, що до теперішнього часу зазначена сума Відповідачем не повернута, а порушені права Головного управління залишилися невідновленими, виникла необхідність вжити заходи для вирішення спірного питання саме в судовому порядку.
Ухвалою суду від 15.05.2026 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 20.05.2026 року. 
Ухвалою суду від 29.05.2026 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено розгляду на 01.07.2026 року.
До суду 06.06.2026 року через Електронний Суд від відповідачки надійшов відзив на позов, згідно якого просили в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування відзиву зазначено, що ГУ ПФУ в Одеській області не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку Відповідачки, або її недобросовісності згідно положень ст.1215 ЦК України. Отже, Позивачем не доведено факт зловживань з її боку , її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії, оскільки правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача резюмуються. Така помилка також не може бути віднесена до рахункової помилки (тобто пов`язаної із арифметичними обчисленнями та підрахунками), оскільки помилка має програмний характер і допущена під час автоматичного розрахунку/перерахунку пенсії. А внесення невідповідних даних до програмного забезпечення та допущення помилок при формуванні даних розрахунку пенсії не можна вважати рахунковою помилкою. Таким чином, Позивач не надав до суду будь-які докази наявності вини, зловживань або вчинення неправомірних дій з боку ОСОБА_1 відсутність умислу пенсіонера є підставою для звільнення від відповідальності за повернення коштів . 
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення є 08.07.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (о/р НОМЕР_2 МО). У зв`язку з поновленням виплати пенсії в разі втрати годувальника по суміжній справі 1501029227 (МО) ОСОБА_2 утворилася переплата пенсії в сумі 3621,03 грн за період з 01.02.2026 по 28.02.2026. Згідно службової записки відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат та соціальних послуг від 25.02.2026 № 2287/19- 16 переплата взята на облік 04.03.2026 відділом з питань відрахувань. ОСОБА_1 було надіслано листа від 04.03.2026 №1500-0405-8/31660, в якому повідомлено про виявлену переплату з проханням надати заяву на згоду на утримання переплати з пенсії або повернути кошти самостійно на рахунок Пенсійного фонду України.
Відповідно до п.п статті 36 Закону № 2262- ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; 
Згідно із статтею 60 Закону № 2262- ХІІ пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати
Позивач зазначає, що в разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду
За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у частині 1 вищевказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.06.2020 року в справі № 756/6984/16-а обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, однак вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера - в такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
Водночас, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
За змістом ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17).
Таким чином, враховуючи відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України та ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача), позов є безпідставним.
Вказане кореспондується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі № 530/95/17 (провадження № 61 14755св18).
Поряд із цим, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (постанова від 05 липня 2023 року у справі № 912/2797/21)
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління ПФУ, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних або підроблених документів, які стали підставою для переплати пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, позивачем надано не було.
Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.
ГУ ПФУ в Одеській області не надало доказів щодо факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, призначеною управлінням Пенсійного фонду України.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем також не встановлено факту наявності рахункової помилки. Рахункова помилка - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків.
Матеріалами справи встановлено, що нарахування пенсії проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки, та за відсутності недобросовісності з боку набувача, у зв`язку із чим до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені кошти поверненню не підлягають.
Отже, без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача, та наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії.
Враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами зловживань з боку ОСОБА_1 чи подання нею недостовірних даних, не встановлено ні факту недобросовісного отримання нею зазначених коштів, ні наявності рахункової помилки, у зв`язку з чим підстави для стягнення надмірно виплаченої пенсії відсутні, а отже у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача.
Оскільки у позові відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, не підлягають відшкодуванню відповідачем.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 64, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна (коштів) -залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 08.07.2026 року.

Суддя   Л.В.Домусчі