Справа № 650/7790/25
провадження № 2/650/1173/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого - судді Сікори О.О.,
за участю секретаря - Завістовської Л.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник - адвокат Промітний Дмитро Сергійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», про розірвання договору оренди землі,
В С Т А Н О В И В :
Представник позивачки звернувся до суду із позовом, у якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 05 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», щодо земельної ділянки площею 9,96 га з кадастровим номером 6520981500:07:030:0007; розірвати додаткову угоду № 1500011 від 28 грудня 2017 року до договору оренди землі № 14904223 від 05 грудня 2015 року та додаткову угоду від 11 березня 2024 року до договору оренди землі без номера від 05 грудня 2015 року. Також зазначив, що 17 квітня 2025 року право оренди відчужене на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» за договором № 1704/25-02, номер запису про інше речове право 32000117.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРО № 221359 від 17 листопада 2011 року належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,96 га з кадастровим номером 6520981500:07:030:0007, розташована в межах території колишньої Брускинської сільської ради Бериславського району Херсонської області, а нині Великоолександрівської селищної територіальної громади.
Первісно 14 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та правонаступницею якої є позивачка, і ТОВ «ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди цієї земельної ділянки, зареєстрований 09 лютого 2009 року за № 4АА002346-040971600008, строком на десять років.
05 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:030:0007 площею 9,96 га. За відомостями, наведеними стороною позивачки, право оренди зареєстровано за номером 14904223.
28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду № 1500011, якою договір оренди викладено у новій редакції, стороною орендаря стало ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», строк оренди продовжено до 30 листопада 2025 року та визначено орендну плату у розмірі 6,44 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
11 березня 2024 року ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» уклали додаткову угоду до договору оренди землі без номера від 05 грудня 2015 року, якою строк оренди продовжено до 31 грудня 2032 року включно та встановлено орендну плату у грошовій формі в розмірі 7,3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У додатковій угоді нормативну грошову оцінку визначено в сумі 347 519,04 грн.
За умовами договору орендна плата вноситься орендарем з 01 серпня до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, а її розмір обчислюється з урахуванням індексів інфляції.
Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 24 грудня 2025 року № НВ-9991120442025 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 361 444,38 грн. За розрахунком позивачки, 7,3 відсотка від цієї суми становить 26 385,43 грн орендної плати за повний 2025 рік.
Представник позивачки стверджує, що орендна плата за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки позивачці не виплачена. Систематичне невиконання обов`язку щодо внесення орендної плати вважає підставою для дострокового розірвання договору відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, статей 526, 651 ЦК України та статей 24, 25, 31, 32 Закону України «Про оренду землі».
На підтвердження відсутності виплат сторона позивачки посилається на відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків. Самостійної майнової вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати позивачка не заявила, а факт повної несплати орендної плати протягом кількох років навела як підставу для припинення орендних правовідносин.
Представник позивачки також зазначив, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 грудня 2025 року № 458225258 ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» 17 квітня 2025 року відчужило право оренди спірної земельної ділянки на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» за договором № 1704/25-02. Право оренди зареєстроване за новим орендарем, номер запису про інше речове право 32000117.
На думку представника позивачки, відчуження права оренди без погодження з власником за наявності невиконаних зобов`язань є недобросовісною поведінкою. Крім того, він послався на відкриті відомості про незначний дохід ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» у 2024 році, наявність одного працівника, анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та повернення поштової кореспонденції з відміткою про відсутність адресата за місцезнаходженням.
Ухвалою суду від 02 січня 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
11 лютого 2026 року представник позивачки подав клопотання про залучення співвідповідачем ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», посилаючись на те, що це товариство було орендарем у 2022-2024 роках та до 17 квітня 2025 року, а його поведінка покладена в основу доводів про систематичну несплату орендної плати.
Ухвалою суду від 06 березня 2026 року клопотання задоволено та залучено ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» до участі у справі як співвідповідача.
У письмових поясненнях від 01 травня 2026 року представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що несплата орендної плати за 2022-2025 роки зумовлена об`єктивною неможливістю користування земельною ділянкою внаслідок її перебування на тимчасово окупованій території у 2022 році, а після деокупації - забрудненням або ймовірним забрудненням вибухонебезпечними предметами, близькістю до зони бойових дій та небезпекою для працівників і техніки.
Представник відповідача послався на статтю 617 та частину шосту статті 762 ЦК України і вважає, що періоди, протягом яких земельна ділянка об`єктивно не могла використовуватися з незалежних від орендаря причин, не можуть враховуватися як випадки безпідставної несплати орендної плати.
На підтвердження своєї позиції ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» послалося на Перелік територій, на яких ведуться або велися бойові дії чи які тимчасово окуповані рф, витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо заволодіння майном підприємства, рішення Херсонської обласної ради від 23 грудня 2022 року № 491, розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24, рішення Херсонської обласної ради від 28 квітня 2023 року № 516, лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року, лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області від 11 червня 2025 року та відомості інтерактивної карти ДСНС.
Представник відповідача також послався на розпорядження Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 21 листопада 2023 року № 1431 і від 27 лютого 2024 року № 328. За його твердженням, цими актами земельну ділянку позивачки враховано серед ділянок, використання яких у період з 09 листопада 2022 року до 31 березня 2024 року ускладнювалося потенційною загрозою забруднення вибухонебезпечними предметами, у зв`язку з чим ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» надано пільги з місцевих податків і зборів.
Окремо представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зазначив, що це товариство не є належним відповідачем за вимогою про розірвання договору, оскільки 17 квітня 2025 року вибуло з орендних правовідносин, а носієм зареєстрованого права оренди є ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».
06 травня 2026 року представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Вказав, що позивачка фактично заявила три вимоги немайнового характеру: про розірвання договору оренди та двох додаткових угод, проте сплатила судовий збір лише за одну вимогу в розмірі 1 211,20 грн. Посилаючись на частину третю статті 6 Закону України «Про судовий збір», частину тринадцяту статті 187 та пункт 8 частини першої статті 257 ЦПК України, просив залишити позов без розгляду.
31 серпня 2026 року представник позивачки подав клопотання про долучення відповіді Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 21 серпня 2026 року № 3443 з копіями шести актів виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів. Зазначив, що документ отримано лише 21 серпня 2026 року у відповідь на адвокатський запит від 20 серпня 2026 року, а фактично опрацьовано після вихідних 25 серпня 2026 року, тому подати його раніше не було можливості.
У листі Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 21 серпня 2026 року № 3443 зазначено, що земельна ділянка площею 9,9635 га з кадастровим номером 6520981500:07:030:0007 розташована на території Великоолександрівської селищної територіальної громади, у контурі № 39 колишньої Брускинської сільської ради. Відповідно до актів від 03, 04, 05, 06, 07 та 10 жовтня 2023 року роботи з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів виконано на 100 відсотків площі зазначеної земельної ділянки.
На судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без їх участі, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд». Позицію щодо суті спору викладено у письмових поясненнях та клопотанні.
Представник ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою місцезнаходження юридичної особи. Відзиву, пояснень або заяв про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Суд враховує, що відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України юридичні особи зобов`язані зареєструвати електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі, що забезпечує обмін документами. ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» такого обов`язку не виконало. Невиконання юридичною особою встановленого законом процесуального обов`язку не може перешкоджати розгляду справи за умови вжиття судом передбачених законом заходів щодо її повідомлення.
Відповідно до частини третьої статті 211 та частини першої статті 223 ЦПК України заява учасника справи про розгляд справи за його відсутності, а також неявка належним чином повідомленого учасника не перешкоджають розгляду справи по суті за відсутності передбачених законом підстав для відкладення.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на належне повідомлення учасників справи, наявність їх письмових позицій і відсутність підстав для відкладення суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Вирішуючи клопотання представника позивачки про долучення нових доказів, суд враховує положення частин четвертої та восьмої статті 83 ЦПК України. Лист військової адміністрації та додані акти отримані після звернення представника з адвокатським запитом у серпні 2026 року, мають безпосереднє значення для встановлення стану саме спірної земельної ділянки та подані без невиправданої затримки після їх отримання. Причини неподання цих доказів раніше суд визнає такими, що не залежали від позивачки, у зв`язку з чим долучає їх до матеріалів справи та оцінює разом з іншими доказами.
Щодо клопотання представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про залишення позову без розгляду суд зазначає таке.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі об`єднання у позовній заяві двох і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Водночас кількість сформульованих у прохальній частині пунктів не завжди відповідає кількості самостійних об`єктів справляння судового збору. Вирішальними є зміст вимог, їх самостійність та правовий результат, якого прагне позивач.
Додаткова угода є частиною договору та змінює його умови, однак не створює окремих від основного договору орендних правовідносин щодо іншого об`єкта. У цій справі договір оренди від 05 грудня 2015 року та додаткові угоди від 28 грудня 2017 року і 11 березня 2024 року регулюють одні правовідносини щодо однієї земельної ділянки. Усі сформульовані позивачкою пункти спрямовані на один неподільний правовий результат - дострокове припинення чинного договору оренди землі у редакції внесених до нього змін.
Отже, позивачкою заявлено одну вимогу немайнового характеру про розірвання договору оренди землі. Сплата судового збору в розмірі 1 211,20 грн відповідає заявленій вимозі. Наведений у клопотанні висновок Верховного Суду у справі № 758/5118/21 стосується обов`язку сплачувати збір за кожну самостійну немайнову вимогу, проте не дає підстав штучно відокремлювати вимоги щодо основного договору та угод, якими лише змінено його умови. Тому підстави для застосування частини тринадцятої статті 187 та пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України відсутні, а клопотання задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи учасників, суд дійшов таких висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6520981500:07:030:0007, розташованої в межах Великоолександрівської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області.
Спірні орендні правовідносини виникли на підставі договору оренди землі від 05 грудня 2015 року. Додатковою угодою № 1500011 від 28 грудня 2017 року стороною орендаря стало ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», а додатковою угодою від 11 березня 2024 року строк оренди продовжено до 31 грудня 2032 року та встановлено орендну плату в розмірі 7,3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
17 квітня 2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» відчужило право оренди на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» за договором № 1704/25-02. Номер запису про інше речове право щодо земельної ділянки - 32000117.
Матеріали справи не містять доказів виплати ОСОБА_1 орендної плати за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки. У письмових поясненнях ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» факту невиплати за ці роки по суті не заперечує, однак вважає, що обов`язок не виник через об`єктивну неможливість користування землею. ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» доказів сплати орендної плати або інших заперечень не подало.
Участь у справі обох відповідачів є належною. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було стороною договору та орендарем у період, коли виник перший із встановлених судом випадків безпідставної несплати, а ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» є нинішнім носієм права оренди та стороною правовідносин, припинення яких просить позивачка. Перехід права оренди не усуває матеріально-правового зв`язку попереднього орендаря зі спором щодо виконання договору до такого переходу.
Відповідно до матеріалів справи територія Великоолександрівської селищної територіальної громади у 2022 році перебувала під тимчасовою окупацією рф. Окупація охопила основний період проведення сільськогосподарських робіт та об`єктивно унеможливила доступ орендаря до земельної ділянки.
Після деокупації відповідна місцевість залишалася небезпечною через забруднення вибухонебезпечними предметами. Реальність цієї небезпеки підтверджується не лише загальними відомостями, а конкретними актами виконаних робіт щодо полів біля села Брускинське.
З листа Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 21 серпня 2026 року № 3443 вбачається, що земельна ділянка позивачки входить до контуру № 39 колишньої Брускинської сільської ради, щодо якого складено акти виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів: від 03 жовтня 2023 року № 624/1р/783, від 04 жовтня 2023 року № 650/1р/783, від 05 жовтня 2023 року № 672/1р/783, від 06 жовтня 2023 року № 692/1р/783, від 07 жовтня 2023 року № 710/1р/783 та від 10 жовтня 2023 року № 750/1р/783.
Зазначені акти складені за результатами робіт групи розмінування військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту. Протягом 03-10 жовтня 2023 року проведено поверхнево-візуальну перевірку окремих суміжних частин поля загальною площею 119,97 га. Під час робіт фактично виявлено та знищено суббоєприпаси 9Н210, постріли ЗОФ-70 калібру 100 мм, постріл РПГ-26, боєприпас до протитанкового ракетного комплексу «Фагот», артилерійські снаряди та інші вибухонебезпечні предмети. Лише на одній із перевірених частин вибухонебезпечних предметів не виявлено.
Лист військової адміністрації безпосередньо пов`язує кадастровий номер 6520981500:07:030:0007 з територією, перевіреною за цими актами, та засвідчує виконання робіт на 100 відсотках площі спірної земельної ділянки. У сукупності ці офіційні документи підтверджують як реальність небезпеки до проведення робіт, так і завершення очищення всієї земельної ділянки не пізніше 10 жовтня 2023 року.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
За змістом статей 13, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором. Відповідно до статей 24, 25 цього Закону орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі її сплачувати.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання обов`язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Систематичність означає два та більше випадки несплати. Разове порушення строку внесення орендної плати не утворює передбаченої цією нормою підстави для припинення права користування.
Частиною другою статті 651 ЦК України передбачено можливість розірвання договору за рішенням суду в разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Водночас частина шоста статті 762 ЦК України встановлює спеціальне правило, за яким наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Застосування цієї норми потребує встановлення об`єктивної неможливості користування конкретним об`єктом оренди та незалежності причин такої неможливості від волі орендаря.
Стаття 617 ЦК України звільняє особу від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Сама по собі ця норма не припиняє основного грошового зобов`язання. Питання плати за період об`єктивної неможливості користування орендованим майном безпосередньо врегульовано частиною шостою статті 762 ЦК України.
Сертифікат Торгово-промислової палати не є єдиним засобом доказування обставин, передбачених частиною шостою статті 762 ЦК України. Такі обставини можуть підтверджуватися сукупністю належних та допустимих доказів, які суд оцінює відповідно до статті 89 ЦПК України.
У постанові Верховного Суду від 21 січня 2026 року у справі № 650/3776/24 підтверджено можливість застосування частини шостої статті 762 ЦК України до правовідносин з оренди земель сільськогосподарського призначення за умови доведення дійсної неможливості їх використання з незалежних від орендаря причин. Водночас цей висновок не означає автоматичного звільнення орендаря від плати лише через загальний факт воєнного стану або розташування земельної ділянки у громаді, де велися бойові дії.
Правовий висновок щодо систематичності несплати орендної плати як двох та більше випадків є усталеним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 звернуто увагу, що пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України є спеціальною самостійною підставою для розірвання договору оренди землі у разі неодноразової повної несплати орендної плати.
Оцінюючи обставини справи, суд розмежовує періоди 2022, 2023, 2024 та 2025 років, оскільки правова оцінка невнесення орендної плати залежить від фактичної можливості користування земельною ділянкою в кожному з них.
Щодо 2022 року суд враховує тимчасову окупацію території, втрату доступу до земельної ділянки та неможливість проведення основного циклу польових робіт. Ці обставини не залежали від волі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», а тому відсутність орендної плати за 2022 рік не може враховуватися як випадок безпідставної несплати.
Щодо 2023 року суд виходить з того, що до завершення очищення 10 жовтня 2023 року орендар не мав об`єктивних підстав вважати земельну ділянку безпечною для механізованих сільськогосподарських робіт. Фактичне виявлення значної кількості вибухонебезпечних предметів підтвердило реальність, а не гіпотетичність цього ризику.
Очищення завершене після спливу основної частини сільськогосподарського циклу 2023 року. Тому суд не враховує повну несплату річної орендної плати за 2023 рік як безпідставний випадок, що формує систематичність. Питання про можливу пропорційну плату за період після 10 жовтня 2023 року не є предметом заявленого позову про стягнення коштів.
Разом з тим акти жовтня 2023 року та лист військової адміністрації від 21 серпня 2026 року мають подвійне доказове значення. Вони підтверджують об`єктивну неможливість безпечного використання землі до 10 жовтня 2023 року, але водночас спростовують доводи відповідача про те, що така неможливість безперервно тривала у 2024 та 2025 роках.
З 10 жовтня 2023 року роботи з очищення були виконані на 100 відсотках площі земельної ділянки позивачки. Матеріали справи не містять жодного пізнішого акта, повідомлення компетентного органу або іншого індивідуалізованого доказу про повторне забруднення саме земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:030:0007, заборону доступу до неї чи неможливість її використання у 2024 та 2025 роках.
Посилання на віднесення Великоолександрівської селищної територіальної громади до території можливих бойових дій, географічну близькість до тимчасово окупованої території, загальні відомості інтерактивної карти ДСНС та лист ДСНС від 11 червня 2025 року характеризують загальну безпекову ситуацію в районі. Однак ці матеріали не спростовують конкретних актів очищення та офіційного підтвердження виконання робіт на 100 відсотках площі спірної ділянки.
Розпорядження військової адміністрації про податкові пільги регулюють публічно-правові відносини та самі по собі не припиняють приватноправового обов`язку сплачувати орендну плату власнику земельної ділянки. Крім того, вони прийняті до отримання у 2026 році повної індивідуалізованої інформації про акти очищення та відображають оцінку потенційної загрози, а не встановлену фізичну неможливість користування землею після 10 жовтня 2023 року.
Таким чином, упродовж усього 2024 року орендар мав об`єктивну можливість використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не надало доказів фактичної перешкоди для такого використання, але орендної плати за 2024 рік не внесло у будь-якому розмірі. Повна несплата орендної плати за 2024 рік є першим безпідставним випадком порушення договору.
У 2025 році земельна ділянка так само могла використовуватися за цільовим призначенням. До 17 квітня 2025 року орендарем було ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», після чого право оренди перейшло до ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС». Перехід права оренди не припинив договору, не змінив строку щорічного внесення орендної плати та не звільнив нового орендаря від обов`язків, пов`язаних із набутим правом.
За 2025 рік жоден із відповідачів не надав доказів внесення позивачці орендної плати повністю або частково. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у письмових поясненнях від 01 травня 2026 року прямо виходило з факту несплати за 2022-2025 роки та заперечувало лише наявність обов`язку платити. ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» факту несплати не спростувало.
Суд враховує, що позовна заява датована 24 грудня 2025 року, тоді як кінцевий строк внесення орендної плати за 2025 рік закінчувався 31 грудня 2025 року. Однак вимогу про розірвання договору заявлено також з посиланням на невиплату орендної плати за 2025 рік, тому ця обставина входила до визначених позивачкою підстав позову та була предметом заперечень відповідача.
На час розгляду справи строк виконання зобов`язання за 2025 рік закінчився, а факт подальшої повної несплати підтверджений письмовими поясненнями ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» і відсутністю будь-яких доказів платежу з боку нинішнього орендаря. Урахування завершення строку виконання зобов`язання під час розгляду справи не змінює предмета або підстав позову, не виходить за межі доводів сторін та характеризує триваюче невиконання того самого договірного обов`язку. Тому повна несплата орендної плати за 2025 рік є другим випадком порушення договору.
Отже, після усунення об`єктивних перешкод для користування земельною ділянкою орендна плата не вносилася два роки поспіль - за 2024 та 2025 роки. Відповідачі не довели наявності незалежних від них обставин, які унеможливлювали користування конкретною земельною ділянкою у ці роки, та не надали доказів вжиття заходів для належного виконання зобов`язання.
Систематична повна несплата орендної плати позбавила позивачку основного майнового результату, на який вона розраховувала при передачі земельної ділянки в оренду. Таке порушення є достатньою підставою для дострокового розірвання договору відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України та частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», а також має істотний характер у розумінні частини другої статті 651 ЦК України.
Довід про неналежність ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» як відповідача суд відхиляє. Саме це товариство було орендарем упродовж 2024 року, несплата за який є однією з підстав розірвання договору, та залишалося орендарем до 17 квітня 2025 року. ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» є нинішнім носієм права оренди. Тому вирішення спору про припинення чинного договору та оцінка його виконання у попередні періоди без участі будь-кого з цих товариств були б неповними.
Суд не погоджується з твердженням позивачки про неправомірність відчуження права оренди лише через відсутність її згоди. На момент укладення договору від 17 квітня 2025 року діяла частина п`ята статті 93 ЗК України, яка допускає відчуження права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення без погодження з її власником, крім установлених законом випадків. Відповідно до частини шостої статті 7 Закону України «Про оренду землі» у разі відчуження права оренди таке право переходить до особи, на користь якої його відчужено.
Позивачка не заявила вимоги про визнання недійсним договору відчуження права оренди від 17 квітня 2025 року № 1704/25-02. Тому суд не оцінює дійсність цього правочину поза межами заявлених вимог. Водночас чинність переходу права оренди не перешкоджає розірванню основного договору внаслідок доведеної систематичної несплати орендної плати.
Відомості про фінансовий стан ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», кількість його працівників, анулювання реєстрації платника податку на додану вартість і повернення поштового відправлення самі по собі не є підставами для розірвання договору. Висновок суду ґрунтується не на припущенні щодо майбутньої поведінки товариства, а на встановлених двох випадках повної несплати орендної плати після усунення перешкод для використання землі.
Додаткові угоди від 28 грудня 2017 року та 11 березня 2024 року є складовими договору оренди від 05 грудня 2015 року та визначають його чинну редакцію. Тому належним способом захисту є розірвання договору оренди в редакції внесених змін із урахуванням переходу права оренди до ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС». Такий спосіб відповідає змісту заявлених позовних вимог і забезпечує припинення єдиних орендних правовідносин щодо спірної земельної ділянки.
Оцінивши докази окремо та в їх сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що несплата орендної плати за 2022 та 2023 роки була пов`язана з об`єктивною неможливістю безпечного користування земельною ділянкою, однак не звільняла орендаря від виконання договору після завершення очищення 10 жовтня 2023 року. Повна несплата орендної плати за 2024 та 2025 роки є систематичною і створює правові підстави для задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках, по 605,60 грн з кожного.
Зважаючи на викладене, керуючись статтями 12, 13, 14, 76-83, 89, 95, 141, 187, 211, 223, 247, 257, 259, 263-265 ЦПК України, статтями 526, 617, 629, 651, 762 ЦК України, частиною п`ятою статті 93, пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, статтями 7, 13, 21, 24, 25, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», Великоолександрівський районний суд Херсонської області,
В И Р І Ш И В :
У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від 06 травня 2026 року про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник - адвокат Промітний Дмитро Сергійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», про розірвання договору оренди землі - задовольнити.
Розірвати договір оренди землі від 05 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», щодо земельної ділянки площею 9,96 га з кадастровим номером 6520981500:07:030:0007, у редакції зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1500011 від 28 грудня 2017 року та додатковою угодою від 11 березня 2024 року, з урахуванням переходу права оренди до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору відчуження права оренди від 17 квітня 2025 року № 1704/25-02, номер запису про інше речове право 32000117.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 11 вересня 2026 року.

Суддя:    ____________________   О.О. Сікора