справа № 235/4956/24 
провадження № 2/208/302/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А. С.,
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок нещасного випадку на виробництві, - 
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» грошову суму у розмірі 750000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю батька внаслідок нещасного випадку на виробництві. 
Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 
Чоловік позивача ОСОБА_1 та батько малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював на ПрАТ «ШУ «Покровське» гірничим робітником очисного забою 5 розряду. 12.08.2014 року о 10 год. 20 хв. на підприємстві сталася виробнича аварія – вибух повітряно-метанової суміші, внаслідок якої ОСОБА_3 отримав важкі опіки полум`ям голови, шиї, тулуба, рук (до 60% поверхні шкіри), термоінгаляційне ураження і отруєння СО і продуктами горіння, важкий опіковий шок. 22.12.2014 року був складений АКТ за формою Н-5, за змістом якого, цей груповий нещасний випадок пов`язаний з виробництвом та підлягає обліку на підприємстві. Також 23.12.2014 року було складено Акт №114, де ОСОБА_3 вказаний потерпілим. Після неодноразових обстежень та тривалого лікування, 04.03.2015 року МСЕК м.Слов`янська встановило ОСОБА_3 первинно - 70% втрати працездатності за профзахворюванням, отриманим внаслідок нещасного випадку на виробництві та 2 групу інвалідності безстроково. 19.04.2022 року, при повторному огляді Закарпатським обласним МСЕК встановлено 90% втрати працездатності та 1 «Б» групу інвалідності за професійним захворюванням, отриманим внаслідок нещасного випадку на виробництві. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, з посмертним діагнозом: хронічна хвороба нирок 5 ст. пролонгована програмним гемодіалізом, хронічний гломерулонефріт. Стан після алотрансплантації родинної донорської нирки від 12.2022р., функціонуючий трансплантат. Гострий коронарний синдром, гостра серцево-судинна недостатність, вторинна анемія важкого ступеня. Вторинна гіпертонічна хвороба 111 ст., 3 ст., ризик 4. Підслизовий утвір (лейоміома) астрального відділу шлунка, ерозивний бульбіт.
05.01.2024 року обласний МСЕК в Закарпатській області видала довідку про наявний причинний зв`язок між трудовим каліцтвом від ІНФОРМАЦІЯ_3 та смертю ОСОБА_3 . 
Внаслідок смерті батька ОСОБА_2 було завдано моральну шкоду, яка виражається у тому, що після смерті батька, увесь життєвий уклад доньки позивача суттєво змінився. У зв`язку зі смертю батька їй спричинена моральна шкода. Вона втратила близького члена своєї родини – батька, у зв`язку із чим стала напівсиротою назавжди позбавлена його любові, уваги, піклування та підтримки. Донька відчуває розпач та розчарування в тому, що її батько помер та вона більше ніколи не зможе його побачити, відчуває душевний біль, пов`язаний із втратою рідної людини. Моральну шкоду, що спричинена неповнолітній дитині ОСОБА_4 у зв`язку із смертю її батька, позивач оцінює у 750000 гривень. Розмір спричиненої моральної шкоди не може бути оцінений чи математично вирахуваний, оскільки життя людини є безцінним. 
На підставі переліченого просила суд стягнути з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 750000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька внаслідок нещасного випадку на виробництві, без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 01.07.2024 року за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 42). 
Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 року територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 року визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
16 грудня 2024 року в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. було передано вищезазначену цивільну справу і призначено її розгляд на 07.04.2025 року з викликом сторін. 
Представником приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» Львовим А. Л. (діючого на підставі ордеру) на позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 в порядку ст. 278 ЦПК України подано відзив, з якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 
На переконання представника відповідача позивач не довела провину ПрАТ «ШУ «Покровське» у настанні смерті ОСОБА_3 через отримане ним професійне захворювання, зазначаючи, що законодавством визначений порядок встановлення причинного зв`язку смерті із професійним захворюванням, який затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.11.2005 р., відповідно до п. 2.14 даної Інструкції остаточне рішення про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом МСЕК може прийняти тільки після всебічного вивчення наданої медичної документації померлого, запиту й розгляду, у разі потреби, додаткових документів та проведення необхідних консультацій, тому висновок про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням оформляється довідкою у трьох примірниках, що використовується МСЕК за формою, що затверджується МОЗ та видається: установі, що надавала направлення до МСЕК, відповідному відділенню виконавчої дирекції Фонду та заявнику. Позивачем в якості основного доказу надано довідку Закарпатської обласної МСЕК від 05.01.2024 року серії 1-ЗАК № 00015 про причинний зв`язок смерті ОСОБА_3 з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом. Дана довідка викликає у відповідача багато питань і сумнівів в її законності, оскільки не відповідає формі, затвердженій МОЗ України, видана за направленням неуповноваженого органу, з її змісту не вбачається причинно-наслідкового зв`язку між отриманою ОСОБА_3 травмою та посмертним діагнозом. З огляду на це, відповідач має сумніви щодо достовірності наданих копій доказів та їх відповідності оригіналам. Додавав, що заявлений розмір моральної шкоди ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_2 в сумі 750 000,00 грн. є значно завищеним та необґрунтованим. На підставі цього просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених нею позовних вимог в повному обсязі (а.с. 51-55, 183-187).
Позивач ОСОБА_1 , її представник, адвокат Мохов Є. І. на виклик до суду не з`явилися, суду адресовано заяви, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України просили задовольнити позов в повному обсязі та розглянути справу без її та представника участі на підставі наданих суду доказів (а.с.199-201).
Представник відповідача Львов А. Л. на виклик до суду не з`явився, суду адресовано заяву, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, про розгляд справи без його участі з урахуванням наданого письмового відзиву (а.с.235-236).
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. 
В судовому засіданні встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 
ОСОБА_3 перебував в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» працював на посаді гірничого робітника очисного забою 5 розряду. 
Згідно акту спеціального розслідування групового нещасного випадку із смертельними наслідками, що стався на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» за формою Н-5 від 23.12.2014 року встановлено, що 12.08.2014 року о 10 год. 20 хв. на підприємстві сталася виробнича аварія – вибух повітряно-метанової суміші, внаслідок якої ОСОБА_3 отримав важкі опіки полум`ям голови, шиї, тулуба, рук (до 60% поверхні шкіри), термоінгаляційне ураження і отруєння СО і продуктами горіння, важкий опіковий шок. 22.12.2014 р. був складений АКТ, за змістом якого, цей груповий нещасний випадок пов`язаний з виробництвом та підлягає обліку на підприємстві, ОСОБА_3 вказаний потерпілим (а.с. 13-25).
Згідно акту №114 від 23.12.2014 року за формою Н-1 ОСОБА_3 визнаний потерпілим, встановлено причини нещасного випадку на виробництві (а.с. 26-32).
Після неодноразових обстежень та тривалого лікування, 04.03.2015р. МСЕК м. Слов`янська встановило ОСОБА_3 первинно - 70% втрати працездатності за профзахворюванням, отриманим внаслідок нещасного випадку на виробництві та 2 групу інвалідності безстроково. 
19.04.2022р., при повторному огляді Закарпатським обласним МСЕК встановлено 90% втрати працездатності та 1 «Б» групу інвалідності за професійним захворюванням, отриманим внаслідок нещасного випадку на виробництві ( а.с. 33).
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №20056 від 31.12.2022 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16.55 годині, з посмертним діагнозом: хронічна хвороба нирок 5 ст. пролонгована програмним гемодіалізом, хронічний гломерулонефріт. Стан після алотрансплантації родинної донорської нирки від 12.2022р., функціонуючий трансплантат. Гострий коронарний синдром, гостра серцево-судинна недостатність, вторинна анемія важкого ступеня. Вторинна гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст., ризик 4 СН І зі збережною ФВЛШ стравоходного отвору діафрагми. Підслизовий утвір (лейоміома) астрального відділу шлунка, ерозивний бульбіт. Гематома н/кута рани (СП санації, дренування від 12.12.2022 року) (а.с. 35).
Згідно довідки про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням (трудовим каліцтвом) серії 1-ЗАК №00015 від 05.01.2024 року обласний МСЕК в Закарпатській області встановила наявний причинний зв`язок між трудовим каліцтвом від 12.08.2014 р. та смертю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 34). 
Свідоцтвом про укладання шлюбу підтверджено перебування позивача ОСОБА_1 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , у шлюбі з ОСОБА_3 (а.с. 8).
Свідоцтвом про народження підтверджується факт того, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а. с. 9).
ОСОБА_1 звернулася до Броварського районного суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди на свою користь в зв`язку зі смертю чоловіка. 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на її користь у порядку відшкодування моральної шкоди - 400 000,00 гривень без утримання з такої суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В задоволенні решти заявлених вимог – відмовлено (а.с. 238-244).
За результатом апеляційного перегляду справи рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2025 року змінено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000,00 грн, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» в дохід держави судовий збір у розмірі 2 000,00 грн.
В іншій частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2025 року залишене без змін (а.с. 245-253).
Враховуючи, що донька позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 після смерті батька також зазнала моральних страждань, а саме, увесь її життєвий уклад суттєво змінився. Вона втратила близького члена своєї родини – батька, у зв`язку з чим стала напівсиротою, назавжди позбавлена його любові, уваги, піклування та підтримки. Донька відсуває розпач та розчарування в тому, що її батько помер та вона більше ніколи не зможе його побачити, відчуває душевний біль, пов`язаний з втратою рідної людини. Моральну шкоду доньки позивач оцінює у сумі 750 000 гривень, хоча ця сума не може бути математично вирахувана, оскільки життя людини є безцінним, а втрату близької людини не можливо оцінити.
На підставі зазначених доказів позивач ОСОБА_1 ґрунтує заявлені вимоги та діє як законний представник від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з втратою батька ОСОБА_3 в результаті нещасного випадку на виробництві, що стався 12.08.2014 року. 
Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Судом надано оцінку поданих ОСОБА_1 доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про часткове задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права.
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства.
Виходячи з положень ст. 16, 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Аналогічна правова позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 1 вересня 2020 року по справі № 216/3521/16-ц.
Так за ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про охорону праці» охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.
Дія Закону України «Про охорону праці» поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих (стаття 2 Закону України «Про охорону праці»).
На підставі ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 153 Кодексу законів про працю України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до ст. 173 КЗпП закріплюється право працівника на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
Так за ст. 179 КЗпП шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Згідно із ч. 1 ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
На підставі ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд зазначає, що за частиною 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У частині другій статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно частини 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно зі статтею 237-1 КЗпП України, є порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.
Питання компенсації моральної шкоди особі незалежно від того, в якій сфері життя чи діяльності вони виникають, підпадають під регулювання ЦК України, який є основним актом цивільного законодавства України.
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).
П. 9, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Також у Рішенні Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-9/2004 зазначено, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.
Отже, виходячи з наведених норм, слідує висновок, що відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, від 12 липня 2007 року).
Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди позивач повинен довести, які саме дії спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.
При цьому, слід враховувати, що порушення прав людини завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.
З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суд, який заслуховує сторін та встановлюють фактичні обставини справи, має широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.
В п.78 Рішення Європейського Суду з прав людини «Мельниченко проти України» від 19.10.2004 року суд зазначив, що моральна шкода має визначатися за автономними критеріями, що випливають з Конвенції, а не на підставі принципів, визначених у національному законодавстві чи практиці відповідної держави. В свою чергу у п.50 Рішення Європейського Суду з прав людини справа «Полтораченко проти України» (заява № 77317/01) 18.01.2005 року Суд вважає, що заявник може розглядатись як такий, що зазнав певного розчарування та страждання в результаті встановленого у цій справі порушення. Тому Суд, на засадах справедливості, присуджує йому 5000 ЄВРО компенсації моральної шкоди.
Водночас у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 (Заява № 67534/01) Європейським судом у п. 52 зазначено, що Суд враховує той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації Судом факту порушення. Проте розмір заявленої суми надмірний.
Крім того, суд критично ставиться до сумнівів представника відповідача щодо не відповідності формам МОЗ України довідки, наданої позивачем до позовної заяви, виданої Обласною МСЕК Закарпатської області від 05.01.2024 року з підстав, викладених у постанові Київського апеляційного суду від 19.05.2025 року, а саме в зв`язку з тим, що зустрічні позовні вимоги про визнання рішення Закарпатської обласної МСЕК, оформленого довідкою від 05.01.2024 року серії 1-ЗАК №00015 нечинним, відповідачем не заявлялися, а тому суд апеляційної інстанції не може в межах справи про стягнення моральної шкоди з відповідача надавати оцінку законності довідки Закарпатської обласної МСЕК від 05.01.2024 року серії 1-ЗАК №00015 про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом. Рішення суду, яке набрало законної сили та яким визнано рішення Закарпатської обласної МСЕК, оформлене довідкою від 05.01.2024 серії 1-ЗАК №00015 нечинним відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять, а відтак у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити її чинність під сумнів.
Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань неповнолітньої доньки позивача, а також вимоги розумності, виваженості і справедливості, - вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 щодо компенсації моральної шкоди, стягнувши з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача суму 300 000 гривень, що на погляд суду, відповідає принципам справедливості та справедливої сатисфакції, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.
Суд при винесені рішення враховує положення Закону України № 466-ІХ від 16.01.2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким внесено зміни до статті 164 ПК України (норма набрала чинності з 23.05.2020 року).
До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466-ІХ, включається відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України).
Суд, в зв`язку з вищевикладеним, в рішенні вважає необхідним зазначити, що розмір присудженої моральної шкоди в сумі 300000,00 гривень підлягає стягненню з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з урахуванням утримання обов`язкових податків і зборів, в розмірі, який перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Так, позивач ОСОБА_1 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судових витрат, тому передбачений п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного закону розмір мита підлягає стягненню в дохід держави з приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (розмір визначено з урахуванням дати подачі позову до суду – 1211,20 гривень. Вимоги в цій частині задоволено частково на суму 300 000 гривень, тобто на 40% від заявленої суми (750 000 гривень), тому розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави дорівнює 484,48 гривень. 
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 13, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок нещасного випадку на виробництві - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень з утриманням обов`язкових платежів, згідно законодавства. 
В іншій частині позовних вимогах відмовити. 
Судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, віднести на рахунок відповідача, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дата складання повного тексту рішення суду – 03.07.2025 року. 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;
- представник позивача: ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
- відповідач: Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», ЄДРПОУ 13498562, юридична адреса місце знаходження: м. Запоріжжя, Північне шосе, /вулиця Теплична, буд. 22Б/1, кабінет 6.

Суддя: