Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/3796/26
Номер провадження2/711/2408/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
15 квітня 2026 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в інтересах якого діє представник за довіреністю Олійник Катерина Олегівна, через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 41059,88 грн та судові витрати (вхідний №16395, а.с.1-8).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 08.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1481-3546 (далі – Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту – 10 100 грн; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 14 днів; комісія за видачу кредиту – 20,00% від суми кредиту; знижена % ставка – 0,90% в день; стандартна % ставка – 1,00% в день.
На виконання вимог ст.639 ЦК України та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор: А2322, для підписання Кредитного договору та ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії та іншими супутніми документами.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов, укладеного між сторонами Кредитного договору.
Також між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 від 24.12.2024 до Кредитного договору, згідно якої кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 100,00 грн.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів.
Позивач у позові зазначає, що, станом на 18.03.2026, загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором та додатковою угодою №1 становить 41 059,88 грн, з яких: 10 580,05 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 25 309,23 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами, та 5 170,60 грн – заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України.
У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором в сумі 41 059,88 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 травня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 13 липня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.85-86). 
Представник позивача Олійник К.О. в судове засідання не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету позивача, що була отримана цим учасником справи 05.06.2026 о 00 год 31 хв 06 сек (а.с.88 зворот). Водночас, до позовної заяви долучено клопотання представника позивача Резуєва Є.В. (директор ТОВ «Укр Кредит Фінанс») про розгляд цивільної справи без участі, в якому представник позивача зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечує (а.с.77).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 13 липня 2026 року о 14 год 10 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим, 13 липня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 08 грудня 2024 року о 16 год 18 хв між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1481-3546 продукту «На все» (далі – Кредитний договір). 
Пунктом 2.2. Кредитного договору передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту протягом перших 140 (ста сорока) днів з дати отримання кредиту (більш детально див. п.5.5 Договору) ануїтетними платежами згідно рекомендованого графіку оплат (п.2.3 Кредитного договору).
Пунктом 3.1 Кредитного договору встановлено, що цей правочин укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п.4.1 Кредитного договору сторони погодили, що загальний розмір кредиту (суми кредиту) становить 10100 грн, а датою видачі кредиту є 08.12.2024. 
Водночас у п.4.9 Кредитного договору визначено його сторонами, що строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 03.10.2025. Продовження строку кредитування або строку виплати кредиту в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором. Строк кредитування може бути продовжений за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, згідно з якою після укладення додаткової угоди строк кредитування продовжується і складає з моменту укладення додаткової угоди до його закінчення 300 (триста) календарних днів. У такому випадку актуальний строк кредитування зазначається в останній укладеній сторонами додатковій угоді до цього договору, якою змінювався строк кредитування. 
Із п.4.10-4.13 Кредитного договору суд встановив, що його сторони погодили реальну річну процентну ставку на дату його укладення, що складає 5835,45%; орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладення Кредитного договору, що складає 38 764 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту, та проценти за користування кредитом; денну процентну ставку на дату укладення Кредитного договору, що складає 0,946%; та загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення Кредитного договору, що складають 28 664 грн, та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту. 
Також у п.6.9 означеного правочину сторони обумовили, що позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від цього договору без пояснення, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця до закінчення вказаних 14 календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу кредитодавця. 
Крім того п.8.2 Кредитного договору обумовлено, що у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту (якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 73000 процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. 
У п.13 Кредитного договору, у розділі «Позичальник», міститься електронний підпис (А2322), за допомогою якого позичальник ОСОБА_1 прийняв пропозицію (оферту), ввівши його комбінацію у відповідне поле на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс», з метою виконання п.3.8 Кредитного договору. Крім того, у цьому пункті Кредитного договору містяться реквізити номера особистого електронного платіжного засобу, на який підлягає перерахування кредитних коштів позичальнику кредитодавцем, а саме: НОМЕР_1 (а.с.12-22).
Також із досліджених Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «На все», що затверджений наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №113-П від 21.10.2024, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 08.12.2024 беззастережно погодився з їх умовами, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем: А2322) (а.с.23-30).
Крім того з дослідженої таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної відсоткової ставки за Договором №1481-3546 відповідно до Методики Національного банку України (Додаток №2 до Кредитного договору) судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 погодився з даними, які містяться у цьому документі, що підтверджується електронним підписом відповідача у формі одноразового ідентифікатора (одноразового пароля: А2322) (а.с.31–32).
Також 08 грудня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А0091 Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови кредитування ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з урахуванням побажань споживача, якою є відповідач ОСОБА_1 (а.с.34-36).
Із квитанції №2558940079 від 08.12.2024 та довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1481-3546 від 08.12.2024 суд встановив, що 08.12.2024 кредитодавець ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через платіжну систему «LiqPay» АТ КБ «Приватбанк» здійснило перерахування 10100 грн на банківську картку, маска картки № НОМЕР_1 , з метою виконання умов кредитного договору №1481-3546 (№ платежу: 2558940079) (а.с.47, 54). 
Із додаткової угоди від 24.12.2024 до договору про відкриття кредитної лінії №1481-3546 (далі – Додаткова угода №1) суд встановив, що кредитодавець ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та позичальник ОСОБА_1 підтвердили, що, станом на момент укладення цієї додаткової угоди, сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди, становить 10100 грн; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 272,70 грн; сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу кредиту – 1161,37 грн (п.1). 
Пунктами 2.1 – 2.4 Додаткової угоди №1 від 24.12.2024 передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1100.00 грн. 
Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у Кредит: 24.12.2024. Після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 11200 грн, яка складається з суми заборгованості за отриманим кредитом та суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику у кредит на підставі цієї додаткової угоди. Позичальник зобов`язується повернути суму неповернутого кредиту у строк, що становить 300 календарних днів з моменту укладення цієї додаткової угоди, та на умовах, викладених у договорі, з урахуванням умов цієї додаткової угоди, та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених додатковою угодою, також сплатити комісію за видачу додаткових грошових коштів у кредит. Крім того, позичальник підтвердив наявність власного зобов`язання перед кредитодавцем сплатити несплачені проценти та несплачену комісію у строки та на умовах, викладених у договорі.
Пунктом 2.6 Додаткової угоди №1 передбачено, що комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 0,00% від суми додаткових грошових коштів, наданих відповідно до Додаткової угоди у кредит.
Із п.3 Додаткової угоди №1 суд встановив, що внаслідок укладення Додаткової угоди №1 сторони визначили, що сума кредиту становить 11200 грн; кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення Додаткової угоди становить 300 календарних днів; орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди №1 до моменту закінчення строку кредитування становить 4647,77 %; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди №1 до моменту закінчення строку кредитування з урахуванням несплачених процентів та несплаченої комісії становить 41 338,78 грн. 
Пунктом 7 Додаткової угоди №1 передбачено, що умови договору, що не суперечать цій додатковій угоді, залишаються чинними та сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Умови договору, які були змінені цією додатковою угодою, з дати її укладення не застосовуються до відносин сторін і сторони у цій частині своїх відносин за договором керуються умовами, які передбачені цією додатковою угодою. З моменту укладення цієї додаткової угоди сторони керуються умовами цієї додаткової угоди в частині визначення суми кредиту, строку кредитування і строку дії договору, процентних ставок, періоду їх застосування, розміру денної процентної ставки, реальної річної процентної ставки (норми цієї додаткової угоди у вказаних питаннях мають пріоритет над нормами договору та нормами інших додаткових угод до договору, які були укладені до укладення цієї додаткової угоди).
У п.10 Додаткової угоди №1, у розділі «Позичальник», міститься електронний підпис (А1434), за допомогою якого позичальник ОСОБА_1 виявив волю на укладення означеного правочину. Крім того в цьому пункті Додаткової угоди №1 містяться реквізити номера особистого електронного платіжного засобу, на який підлягає перерахування додаткових кредитних коштів позичальнику кредитодавцем, а саме: НОМЕР_1 (а.с.48 зворот-50).
Крім того з дослідженої таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної відсоткової ставки за Договором №1481-3546 відповідно до Методики Національного банку України (Додаток №1 до Додаткової угоди №1) судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 погодився з даними, які містяться у цьому документі, що підтверджується електронним підписом відповідача у формі одноразового ідентифікатора (одноразового пароля: А1434) (а.с.50 зворот - 51).
Із квитанції №2569387479 від 24.12.2024 та довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1481-3546 від 08.12.2024 суд встановив, що 24.12.2024 кредитодавець ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через платіжну систему «LiqPay» АТ КБ «Приватбанк» здійснило перерахування 1100 грн на банківську картку, маска картки № НОМЕР_1 , з метою виконання умов кредитного договору №1481-3546 та Додаткової угоди №1 (№ платежу: 2569387479) (а.с.47 зворот, 54). 
Із розрахунку заборгованості за договором №1481-3546 від 08.12.2024, станом на 18.03.2026, судом встановлено, що сукупна заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором та Додатковою угодою №1 становить 41 059,88 грн, з яких: 10 580,05 грн –заборгованість за кредитом, 25 309,23 грн –заборгованість за нарахованими процентами, та 5170 грн – заборгованість зі сплати процентів річних на підставі ст.625 ЦК України. Крім того з цього письмового доказу суд встановив, що відповідач 21.12.2024 сплатив кредитодавцю грошові кошти в сумі 2131,23 грн (розподілені наступним чином:858,63 грн – у рахунок погашення боргу зі сплати комісії за видачу кредиту; 1 272,6 грн – у рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами), 06.01.2025 сплатив грошові кошти в сумі 2754,37 грн (розподілені наступним чином: 1161,37 грн – у рахунок погашення боргу зі сплати комісії за видачу кредиту; 1 593 грн – у рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами), 20.01.2025 сплатив грошові кошти в сумі 1411,20 грн (розподілені наступним чином: 1411,20 грн – у рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами), 04.02.2025 сплатив грошові кошти в сумі 1000 грн (розподілені наступним чином: 619,95 грн – у рахунок погашення боргу зі сплати тіла кредиту; 380,05 грн – у рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами), 07.02.2025 сплатив грошові кошти в сумі 1460,55 грн (розподілені наступним чином: 429,4 грн – у рахунок погашення боргу зі сплати відсотків, нарахованих у порядку, передбаченому ст.625 ЦК України; 1 031,15 грн – у рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами), 17.02.2025 сплатив грошові кошти в сумі 1381,60 грн (розподілені наступним чином: 1381,60 грн – у рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами), та 03.03.2025 сплатив грошові кошти в сумі 357,85 грн (розподілені наступним чином: 357,85 грн – у рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами) (а.с.55-60).
Із аналізу Кредитного договору та Додаткової угоди №1, що були укладені між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 , а також із Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «На все», Паспорту споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної відсоткової ставки за договором №1481-3546 відповідно до Методики Національного банку України, суд встановив, що їх умови відповідачем ОСОБА_1 належним чином і у повному обсязі виконані не були.
Згідно з умовами Кредитного договору у взаємозв`язку з Додатковою угодою №1, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених цими правочинами.
З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умови Кредитного договору та Додаткової угоди №1.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі – Закон №675), пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, із досліджених Кредитного договору та Додаткової угоди №1 суд встановив, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів на відповідних умовах шляхом підписання означених правочинів за допомогою електронних підписів одноразовими ідентифікаторами (одноразовими паролями).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Відповідно до укладених між первісними кредиторами та відповідачем умов договорів, а також положень ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 того ж Кодексу встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів своєчасного та в повному обсязі виконання умов Кредитного договору та Додаткової угоди №1 в строки, передбачені цими правочинами. 
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання за Кредитним договором та Додатковою угодою №1, в частині сплати заборгованості за кредитом у розмірі 10 580,05 грн (з урахуванням сплачених відповідачем грошових коштів у розмірі 619,95 грн) та 25 309,23 грн – заборгованості зі сплати нарахованих процентів, тому порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором та Додатковою угодою №1 зі сплати як тіла кредиту, так і процентів за їх ним користування.
Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 5 170,60 грн у рахунок заборгованості за процентами річних, що нараховані на підставі ст.625 ЦК України, то суд зазначає про таке.
Із розрахунку заборгованості за договором №1481-3546 від 08.12.2024, станом на 18.03.2026, судом встановлено, що кредитодавцем нарахування позичальнику процентів річних на підставі ст.625 ЦК України здійснено в періоди з 04.02.2025 до 07.02.2025 та з 04.03.2025 до 21.04.2025 (а.с.55 зворот, 56-56 зворот).
Водночас, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тлумачення пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Тобто, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки – звільнення від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником заборгованості з урахуванням 73000% річних від суми заборгованості в силу положень ст.625 ЦК України, що обумовлено п.8.2 Кредитного договору, проте п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, в тому числі і в кредитних зобов`язаннях.
Водночас суд дійшов висновку про помилковість твердження позивача, що викладене у мотивувальній частині позову, в частині правових підстав для стягнення з відповідача розміру процентів, що розрахований на підставі положень ст.625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, а саме: з призми застосування до спірних правовідносин положень п.6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», з огляду на таке.
Станом на день укладення між сторонами Кредитного договору п.6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» був викладений у такій редакції: «У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».
Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
У п.75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188цс20) зроблено правовий висновок, якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, а не п.6 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що позовна вимога ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати процентів річних на підставі ст.625 ЦК України задоволенню не підлягає.
Водночас, як встановлено судом, відповідач у межах виконання Кредитного договору та Додаткової угоди №1 сплатив ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 429,4 грн (07.02.2025, а.с.55 зворот), які останнім були безпідставно зараховані на погашення заборгованості зі сплати процентів річних на підставі ст.625 ЦК України, оскільки згідно п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, в тому числі і в кредитних зобов`язаннях.
У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №545/2248/17 (провадження №61-11459св19) та від 09 січня 2020 року у справі №643/5521/19, провадження №61-20093св19) суд касаційної інстанції зробив висновок, що сплачені відповідачем кошти, які позивач безпідставно зарахував на погашення процентів при відсутності домовленості про їх сплату в підписаній відповідачем заяві-анкеті підлягають зарахуванню на погашення тіла кредиту.
Також у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 759/20374/20 (провадження № 61-4425св22) суд зробив висновок, що оскільки відповідачем безпідставно здійснено зарахування сплачених позивачем сум у рахунок погашення комісії, тому слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором.
Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Оскільки, як встановлено судом, у період воєнного стану, позичальники звільняються від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, в тому числі і в кредитних зобов`язаннях, тому суд дійшов висновку про необхідність зарахування, сплачених відповідачем коштів у сумі 429,40 грн, що позивачем зараховані на сплату процентів річних на підставі ст.625 ЦК України, на погашення відсотків за користування кредитними коштами, визначивши остаточно їх у розмірі 24 879,83 грн (25 309,23 грн – 429,4 грн). 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за відсотками є частково обгрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню в сумі 24 879,83 грн.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.3 прохальної частини позовної заяви, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої платіжної інструкції №24637 від 14.04.2026 (а.с.11) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8). Інших доказів, понесених позивачем судових витрат, матеріали цивільної справи №711/3796/26 не містять.
З огляду на те, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 41 059,88 грн, проте судом позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково, в розмірі 35 459,88 грн, що складає 86,36% від ціни позову (35 459,88 грн / 41 059,88 грн), тому з відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 299,25 грн, тобто 86,36% від розміру сплаченого позивачем судового збору (2662,40 х 0,8636).
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягають задоволенню частково в розмірі 35 459,88 грн, з яких: 10 580,05 грн – заборгованість за основною сумою боргу, та 24 879,83 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2299,25 грн - судового збору, що визначений пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам. У іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 516, 527, 530, 610, 626-628, 634, 638, 1046, 1048-1049, 1077, 1078, 1082, п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1481-3546 від 08 грудня 2024 року в розмірі 35 459 (тридцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок, з яких 10 580 (десять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 05 (п`ять) копійок – сума заборгованості за основною сумою боргу, та 24 879 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 83 (вісімдесят три) копійки – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2299 (дві тисячі двісті дев`яносто дев`ять) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок.
У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 13 липня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», код ЄДРПОУ: 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко