ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 р.	Справа № 440/5729/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.06.2026, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/5729/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Виконуючого обов`язки начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тихонова Олеся Олеговича , Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  третя особа  Державний виконавець Юшко Євгенія Олександрівна 
про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправною та скасування постанови та стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – Київський ВДВС у м. Полтаві, перший відповідач), Виконуючого обов`язки начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тихонова Олеся Олеговича (далі – В.о. начальника Київського ВДВС у м. Полтаві, другий відповідач), третя особа державний виконавець Юшко Євгенія Олександрівна (далі – державний виконавець Юшко Є.О., третя особа), в якому просив суд:
визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника відділу Тихонова О.О. щодо нерозгляду скарги від 27.04.2026; 
визнати протиправною та скасувати постанову ОСОБА_2 від 08.12.2025 № 79756191 у частині стягнення витрат у сумі 231,00 грн;
стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 10000000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 червня 2026 року по справі № 440/5729/26 закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови ОСОБА_2 від 08.12.2025 № 79756191 у частині стягнення витрат у сумі 231,00 грн.
Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.06.2026 у справі № 440/5729/26 у зв`язку з порушенням норм процесуального права та справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України. Стверджує, що у справі №440/16542/25, на яку посилається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, відповідачем був державний виконавець Юшко Є.О., тоді як у даній справі відповідачем є Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві, а Юшко Є.О. залучена лише як третя особа, що свідчить про різний склад сторін. Крім того, апелянт вказує, що підстави позову також не є тотожними, оскільки у даній справі позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, протиправною бездіяльністю виконувача обов`язків начальника Київського відділу ДВС Тихонова О.О., який відмовився скасувати постанову про стягнення витрат виконавчого провадження за результатами розгляду скарги позивача. На думку апелянта, наведені обставини виключають можливість застосування пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, а тому оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.
Відповідачі та третя особа правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору у цій справі є, зокрема, визнання протиправною та скасування постанови Юшко Є.О. від 08.12.2025 № 79756191 у частині стягнення витрат у сумі 231,00 грн.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08.12.2025 в частині визначення витрат пов`язаних з проведенням виконавчих дій (за переліком), а саме: відправлення кореспонденції рекомендованої з повідомленням 2 х 60,00 = 120; відправлення кореспонденції рекомендованої 2 х 30,00 = 60; конверт не маркований 4 х 0,66 = 2,64; обкладинка виконавчого провадження 1 х 3,68 = 3,68; папір 44 х 0,48 = 21,12; виготовлення ксероксних копій 35 х 0,62 = 21,7; використання засобу криптографічного захисту інформації "Ключ електронний "Алмаз-1К" 1 х 1,00 = 1,00; телефонний зв`язок 2 х 0,43 = 0,86; всього : 231 грн.; реєстраційний номер виконавчого провадження: 79756191.
Справі присвоєно єдиний унікальний номер 440/16542/25.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі №440/16542/25, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено /https://reyestr.court.gov.ua/Review/132879132/.
Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спір щодо оскарження постанови державного виконавця Юшко Є.О. від 08.12.2025 №79756191 у частині стягнення витрат у сумі 231,00 грн уже був вирішений судом у справі №440/16542/25, рішення в якій набрало законної сили, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України, для закриття провадження у цій частині позовних вимог. 
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, законодавець установив правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебувають/перебували на розгляді у цьому або іншому адміністративному суді.
Наведеними вище нормами установлено імперативний обов`язок суду закрити провадження у справі у випадку встановлення, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Умовами за наявності яких можливе застосування вищевказаної підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження у справі); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Неможливість повторного розгляду справи за відсутності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть повторно заявляти в суді аналогічні позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.
Закриття провадження у справі у даному випадку можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає ініціюванню заінтересованій особі у звертатися до суду з позовом за захистом прав свобод та охоронюваних законом інтересів.
Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет спору.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Так, колегією суддів встановлено, що у справі №440/16542/25 предметом судового розгляду були позовні вимоги ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 08.12.2025 №79756191 у частині визначення мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 231 грн. За результатами розгляду зазначеної справи судами першої та апеляційної інстанцій надано оцінку правомірності вказаної постанови, а рішення у справі набрало законної сили.
Порівнявши предмет та підстави позову у справі №440/16542/25 із позовними вимогами у цій справі, колегія суддів дійшла висновку, що у частині вимоги про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Юшко Є.О. від 08.12.2025 №79756191 у частині стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 231,00 грн зазначені справи є тотожними.
Так, сторонами спору у зазначеній частині позовних вимог є ті самі особи - ОСОБА_1 як позивач та Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві як відповідач. 
Предметом позову в обох справах є одна й та сама матеріально-правова вимога про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 08.12.2025 №79756191 у частині визначення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 231,00 грн.
Також збігаються й підстави позову, оскільки в обох справах зазначена позовна вимога обґрунтована однаковими фактичними обставинами, а саме незгодою позивача із законністю постанови державного виконавця від 08.12.2025 №79756191 в частині визначення мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 231,00 грн та доводами про неправомірність їх стягнення.
Посилання апелянта на те, що у справі №440/16542/25 відповідачем був державний виконавець Юшко Є.О., тоді як у цій справі її залучено як третю особу, а відповідачем визначено Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.
Так, відповідно до статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Натомість за приписами ч. 1 ст. 42 КАС України, треті особи належать до учасників судового процесу, однак не є сторонами у справі.
Отже, положення пункту 4 частини першої статті 238 КАС України пов`язують можливість закриття провадження у справі саме з тотожністю сторін спору, а не тотожністю всіх учасників справи.
Колегія суддів зауважує, що залучення державного виконавця Юшко Є.О. у даній справі як третьої особи не змінює складу сторін спору в розумінні пункту 4 частини першої статті 238 КАС України та не свідчить про відсутність тотожності сторін.
Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта про відмінність підстав позову, оскільки посилання позивача у даній справі на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Київського відділу державної виконавчої служби щодо розгляду його скарги від 27.04.2026 стосується іншої самостійної позовної вимоги та не змінює фактичних підстав вимоги про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 08.12.2025 №79756191, яка вже була предметом судового розгляду у справі №440/16542/25.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив наявність передбачених пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір щодо оскарження постанови державного виконавця Юшко Є.О. від 08.12.2025 №79756191 у частині стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 231,00 грн вже був предметом судового розгляду між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, за результатами якого ухвалено судове рішення, що набрало законної сили.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08 червня 2026 року по справі № 440/5729/26 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.А. Спаскін   О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 10.07.2026 року