Справа № 523/8503/26
Провадження №2/523/5655/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого – судді Малиновського О.М.
за участю секретаря – Березніченко В.Є.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК ЕЙС«») звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором кредиту № 868933679 від 08.07.2019р. який укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
Позовні вимоги мотивовані, що після укладання вказаного договору в електронній формі, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконала прийняті на себе зобов`язання та надала суму кредиту у розмірі 9200грн., розмір якої згодом було збільшено та отриманий відповідачем на суму 10600грн., на картку відповідача, а останній отримавши кредитні кошти у строки та порядку визначених договором їх не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі зазначеному вище.
28.11.2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 за умовами якого до останнього перейшло право вимоги по кредитному договору № 868933679 від 08.07.2019р. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
05.08.2020року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу №05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» приймає належні ТОВ «Таілон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
11.07.2025року ТОВ«ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №11/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ«ФК «Онлайн фінанс» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників № б/н від 14.07.2025 ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 868933679 від 08.07.2019р в сумі 38 875,70грн.
Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання за договором кредиту не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 22.05.2026р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та скеровано за місцем реєстрації відповідача, яка отримана ним особисто 09.06.2026р. 
Окрім цього, представнику відповідача – адвокату Пузіну Д.М. на його заяву від 18.06.2026р. наданий доступ до підсистеми «Електронний суд» з метою ознайомлення з матеріалами справи. 
Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України відповідач не подав відзиву на позовну заяву. 
Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 868933679 від 08.07.2019 за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати кредит у розмірі кредитного ліміту на суму 9200гривень, а ОСОБА_1 в свою чергу зобов`язався протягом 30 днів від дня отримання першого траншу повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало ОСОБА_1 перший Транш за Договором в сумі 9200грн одразу після укладення Договору, який слід було повернути до 07.08.2019р. 
Додатковою угодою від 07.08.2019р. до договору № 868933679 від 08.07.2019 сторони продовжили строк, на який наданий кредит, на наступні тридцять днів, зі сплатою 1,39 % в день. 
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 12.07.2019р. збільшив тіло кредиту на 1400грн., тим самим тіло кредиту в загальному розмірі склало 10600грн.
Отже, з огляду на надані позивачем докази, що зворотне не спростовано відповідачем, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало ОСОБА_1 відповідними траншами грошові кошти в загальному розмірі 10600грн.
28.11.2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 за умовами якого до останнього перейшло право вимоги по кредитному договору № 868933679 від 08.07.2019р. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
05.08.2020року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу №05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» приймає належні ТОВ «Таілон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
11.07.2025року ТОВ«ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №11/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ«ФК «Онлайн фінанс» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників № б/н від 14.07.2025 ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 868933679 від 08.07.2019р.
Згідно розрахунку заборгованості за Договором кредитну № 868933679 від 08.07.2019р. розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 38 875,70грн., у тому числі: сума заборгованості за основою сумою боргу в розмірі 10599,56грн., сума заборгованості за відсотками в розмірі 18 835,10грн., заборгованість по штрафу в розмірі 9441,04грн. 
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Таким чином, з огляду на наявні у справі докази, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, внаслідок чого позовні вимоги про стягнення суми тіла кредиту підлягають задоволенню шляхом стягнення 10599,56грн. 
Відповідачем не спростовані доводи та аргументи наведені позивачем у позовній заяві та доданих до неї документів.
Щодо стягнення процентів. 
Як було заначено вище, згідно п. 1.1 та 1.2 укладеного договору, сторонами обумовлено розмір первісного кредиту 9200грн., збільшеного згодом до 10600грн., та строк кредитування 30 днів, який був продовжений додатковою угодою до 07.08.2019р. Розмір процентної ставки за користування кредитом визначений в розмірі 20,33% від суми кредиту, що складає 2155,56грн. 
З матеріалів справи слідує, що на виконання умов кредитного договору № 868933679 від 08.07.2019р ОСОБА_1 частково сплатив 07.08.2019р. суму боргу у розмірі 2156грн., яка була зарахована первісним кредитором на погашення суми боргу по тілу кредиту в розмірі 0,44грн., на погашення процентів в розмірі 2155,56грн. 
Вказаною сумою були погашені проценти за перші 30 днів користування кредитом. 
Як зазначалося вище, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем додатковою угодою від 07.08.2019р. був продовжений строк користування кредитом на наступні 30 днів, зі сплатою 1,39 % в день. 
Згідно із представленим розрахунком розмір процентів за період продовженого за користування кредитом з 08.08.2019р. по 06.09.2019р. склав 4420грн., тобто по 147,33грн за день від суми боргу 10599,56грн. 
Водночас, з наданого суду розрахунку заборгованості слідує, що первісним кредитором нарахована сума заборгованості по процентам з 08.07.2019р. 12.11.2019р. на загальну суму 21047,04грн. 
Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Тобто, право кредитора на отримання процентів за кредитним договором може мати місце лише в межах строку кредитування. 
З огляду на викладене в своїй сукупності, враховуючи обумовлення сторонами всіх істотних умов кредитування щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитними коштами, а також строку кредитування (30 днів), зважаючи на відсутність в матеріалах справи підтвердження пролонгації строку кредитування після 07.08.2019р., суд вважає за необхідне зауважити щодо відсутності наявності підстав для стягнення з відповідача процентів у розмірі заявленого позивачем, а саме в розмірі 18 835,10грн. Враховуючи, що відповідачем була сплачена сума процентів у сумі 2155,56грн. за перші 30 днів користування кредитом, то з нього слід стягнути проценти в розмірі 4420грн. за наступні 30 днів користування кредитом, строк користування якого був погоджений між сторонами. 
Інші нараховані проценти не підлягають стягненню у зв`язку з їх нарахуванням поза межами строку кредитування. 
Щодо стягнення штрафу. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, з огляду на нарахування штрафу в період воєнного стану в Україні, дія якого продовжена до тепер, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України нарахована неустойка (штраф) в розмірі 9441,04грн. не підлягає стягненню з відповідача, а підлягає списанню позивачем.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом стягнення суми боргу за тілом кредиту в розмірі 10599,56грн.
Згідно ст.137,141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам (39%) з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1038грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2730грн. 
Керуючись ст.ст.12,13,76,137,141,259,263-265,268,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10599,56грн., проценти в розмірі 4420грн., судовий збір в розмірі 1038грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2730грн.
В частині стягнення штрафу – відмовити. 
Учасники справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», ЄДРПОУ 42986956, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, каб.13;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повне рішення суду складено 13 липня 2026р.

Суддя