Справа № 686/25348/25 
Провадження № 2/673/169/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
22 липня 2026 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді – Мартинюка В.Б.,
з участю: секретаря судового засідання – Капітана В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №829472393 від 12.01.2024, в якій позивач просить стягнути з відповідача непогашену заборгованість в сумі 29 607,84 грн, та судові витрати.
В обґрунтування позову посилається на те, що 12.01.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №829472393 на суму 7200,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора JHBW-3927.
Зокрема, Відповідач перед укладенням Кредитного договору з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику (далі Правила), які є невід`ємною частиною Кредитного договору, отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору, надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором).
Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: - 7200,00 грн 12.01.2024 на банківську картку № НОМЕР_1 .
28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги №275 від 12.03.2024, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01. Розділом 2 Договору факторингу 2 визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.
ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 10.10.2024 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е (далі Договір факторингу 3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 08.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 29607,84 грн.
ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та Позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 29607,84 грн, яка складається з: 7200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 22407,84 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 0,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період 08.07.2025- 31.07.2025.
У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 29607,84 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області матеріали цивільної справи передано на розгляд Деражнянському районному суду Хмельницької області за підсудністю.
Ухвалою судді від 23.10.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.
04.11.2025 відповідачем надано відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому зазначає, що він є мобілізованим військовослужбовцем, який бере безпосередню участь у захисті та обороні України, що підтверджується офіційною довідкою форми 5, в якій зазначено що з 05.02.2024 по теперішній час ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації в в/ч НОМЕР_2 . На підтвердження проходження військової служби відповідачем надано військовий квиток та довідку про проходження служби. Через свій статус він має законне право на пільги, які повністю звільняють його від сплати будь-яких відсотків, комісій, штрафів чи пені за кредитом на весь час військової служби. Відповідач наголошує, що вимоги фінансової компанії щодо цих нарахувань є безпідставними та суперечать чинній судовій практиці, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. А також 26.12.2025 надійшов відзив в якому просив зменшити розмір стягнення з нього понесених витрат на правничу допомогу з 7000 грн до 1000 грн.
Ознайомившись із запереченнями відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» вважає їх необґрунтованими та просить суд відхилити їх у частині звільнення від сплати відсотків за початковий період. ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» наголошує, що кредитний договір було укладено 05.02.2024, тобто до того, як відповідач був мобілізований та вступив до лав Збройних Сил України, а саме різниця між цими подіями становить майже місяць, з 12.01.2024 по 04.02.2024, тобто 24 календарні дні. Позивач зазначає, що пільги для військовослужбовців щодо не рахування відсотків та штрафів не поширюються на ті зобов`язання, які виникли до початку проходження військової служби, що підтверджується сталою практикою місцевих та апеляційних судів. Водночас, діючи добросовісно та з повагою до статусу захисника, позивач погоджується зменшити свої вимоги та повністю списати всі відсотки, нараховані з дня мобілізації відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» наполягає лише на стягненні відсотків за період користування грошима від дня підписання договору до дня призову, що становить 24 календарні дні, а позовні вимоги у цій частині є цілком правомірними. Отже відповідно до умов кредитного договору та розрахунків заборгованості, сума нарахування відсотків за один день користування кредитними коштами становила 35,28 грн. Загальна сума нарахованих відсотків за період з 12.01.2024 по 04.02.2024 становить 846,72 грн. Відповідно загальна заборгованість по кредиту становить 8046,72 грн: 7200 грн – тіло кредиту, 846,72 грн – відсотки.
Ухвалою судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10.12.2025 клопотання представника позивача щодо зменшення позовних вимог задоволено.
Проте, у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді Ягодіної Т.В. у розгляді судових справ, зазначену справу передано для повторного автоматизованого розподілу між суддями Деражнянського районного суду Хмельницької області.
За результатами повторного автоматизованого розподілу справу визначено до розгляду судді Мартинюку В.Б.
Ухвалою суду від 20 січня 2026 року суддею Мартинюком В.Б. справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21.04.2026 витребувано в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» інформацію, що містить банківську таємницю.
21.05.2026 на адресу суду від АТ «АКЦЕНТ-БАНК» надійшла запитувана інформація.
Згідно з позовної заяви представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав клопотання про розгляд справи проводити у його відсутність, оскільки проходить військову службу, тому не має змоги прийняти участь в судовому засіданні.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у зменшеному розмірі з таких мотивів.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ "Про електрону комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електрону комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 12 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №829472393. Як вбачається з матеріалів справи, зазначений договір укладено в електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором JHBW-3927.
Із змісту позовної заяви та долучених до неї доказів вбачається, що перед укладенням кредитного договору відповідач пройшов процедуру реєстрації на офіційному вебсайті первісного кредитора, створив особистий кабінет, заповнив заявку на отримання кредиту, вказав персональні дані, номер банківської картки, номер телефону та електронну адресу, після чого отримав одноразовий ідентифікатор, яким підтвердив прийняття умов кредитування.
Суд враховує, що відповідно до положень статей 205, 207 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися у письмовій, у тому числі електронній формі, а використання електронного підпису допускається у випадках, встановлених законом. Також відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Таким чином, суд приходить до висновку, що кредитний договір між сторонами був укладений належним чином, а відповідач, використовуючи одноразовий ідентифікатор та підтверджуючи умови кредитування у власному особистому кабінеті, висловив своє вільне волевиявлення на укладення договору та прийняття його умов.
Судом також встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти. Із матеріалів справи вбачається, що первісно відповідачу було надано кредит у сумі 7200,00 грн.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Разом з тим судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість.
Крім того, судом встановлено, що після укладення кредитного договору право вимоги за ним неодноразово відступалось на підставі договорів факторингу. Зокрема, право вимоги перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», надалі до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому до ТОВ «ФК «ЕЙС».
На підтвердження переходу права вимоги позивачем долучено копії договорів факторингу, витяги з реєстрів прав вимоги, акти приймання-передачі та платіжні документи, які суд вважає належними та допустимими доказами у розумінні статей 7681 ЦПК України.
Водночас під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу під час дії особливого періоду. Зазначене підтверджується військовим квитком, довідкою про проходження військової служби, а також іншими долученими до матеріалів справи документами.
Як вбачається з довідки про проходження військової служби, відповідач проходить військову службу з 05 лютого 2024.
У поданій до суду заяві відповідач не заперечував факт отримання кредитних коштів та обов`язок повернення основної суми боргу, однак просив суд врахувати його статус військовослужбовця та зменшити або не стягувати проценти та інші додаткові нарахування.
Оцінюючи зазначені доводи, суд виходить з такого.
До матеріалів справи також додано довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та паспорту споживчого кредиту до договору №829472393 від 12.01.2024 року, де зазначено основні умови кредитування.
Із витребуваної судом інформації з АТ «Акцент Банк», встановлено, що в Банку на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Щодо зарахування на картку грошових коштів, то за період з 12.01.2024 по 17.01.2024 було зарахування коштів одним платежем у сумі 7200,00 грн.
Відповідно до виписки з особового рахунка ОСОБА_1 що надана позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором №829472393 від 12.01.2024 року станом на момент подання позовної заяви становить 29607,84 грн, в тому числі: 7200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 22407,84 грн - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом.
Матеріалами справи встановлено, що 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод до нього, де остання додаткова угода є №1 та продовжила строк дії договору факторингу), за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, за плату, включаючи суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги .
10.10.2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №10/1024-01 відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №829472393 від 12.01.2024.
08.07.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу №08/07/25-Е відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №829472393 від 12.01.2024.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Щодо посилання представника відповідача на те, що він є військовослужбовцем, а тому має право на пільги, встановлені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», і йому не повинні нараховуватися проценти за користування кредитом, слід зазначити наступне.
Судом встановлено що відповідно до копії довідки №123 від 24.04.2026 видана командиром військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 05.02.2024 був призваний на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Згідно з ч. 12 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовець строкової військової служби, військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, особа офіцерського складу, яка проходить кадрову військову службу, особа офіцерського складу, яка проходить військову службу за призовом, військовослужбовець, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, якого засуджено до тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, та члени його сім`ї права на пільги не втрачають.
Судом встановлено, що позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог до 8 046,72 грн (вісім тисяч сорок шість гривень сімдесят дві копійки), що складається з: тіла кредиту- 7200,00 грн, заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом за період з 12.01.2024 по 04.02.2024 - 846,72 грн.; судові витрати в суму 9 2422,40, що складаються з: судового збору – 2422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу– 7000,00 грн.
Разом з тим суд зазначає, що наведені гарантії не звільняють позичальника від обов`язку повернення фактично отриманих кредитних коштів. Обов`язок повернення основної суми кредиту прямо передбачений статтею 1054 Цивільного кодексу України та зберігається за відповідачем як за позичальником.
Із матеріалів справи вбачається, що фактично отримана відповідачем сума кредитних коштів становила 7200, грн, а тому саме в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості по відсотках суд вважає обґрунтованим, оскільки він здійснений відповідно до умов кредитного договору та підтверджується матеріалами справи.
Крім того, суд враховує, що спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування, а тому при вирішенні спору підлягають врахуванню також принципи розумності, добросовісності та справедливості, передбачені цивільним законодавством України.
Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає задоволенню: у частині стягнення основної суми заборгованості та нарахованих процентів за кредитом, за період з 12.01.2024 по 04.02.2024 - як обґрунтований та підтверджений належними доказами.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані: копія Договору правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, копія Додаткової угоди № 25770779114 від 09.07.2025 до Договору правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, копія Акту прийому-передачі наданих послуг, копія свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія довіреності адвоката.
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 7 000 грн.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн, що буде співрозмірним з ринковими цінами адвокатських послуг, та складністю вказаної цивільної справи.
За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 5, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 526, 610, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд,-

у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №829472393 від 12 січня 2024 року у розмірі 8046,72 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, ЄДРПОУ: 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: 09635, с. Ольшаниця, Білоцерківський район, Київська область, РНОКПП: НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 23.07.2026 року. 
Суддя:	  	В. Б. Мартинюк