Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 р. Справа № 597/1707/25 

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Тренич А.Г.
за участю секретаря судового засідання Богдана В.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача, адвоката Рубаняк Т.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заліщики цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 28 серпня 2012 року. Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 31 грудня 2021 року їх шлюб з відповідачем розірвано. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народилося троє дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На сьогоднішній день син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім, а дочка – ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 являються неповнолітніми, проживають з позивачем та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Саме позивач займається їх вихованням та піклується їх станом здоров`я та розвитком, оскільки батько дітей свідомо ухиляється від належної участі у виховання та утриманні своїх дітей: не цікавиться і не піклується станом їх здоров`я, фізичним, духовним та моральним розвитком, інтересами і захопленнями, не спілкується з дітьми, не відвідує їх по місцю проживання, не надає матеріальної допомоги для їх належного утримання. Також, у зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів станом на 17.07.2025 року заборгованість становить 212934,93 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. 
За вказаних підстав позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітніх дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Третя особа Служба у справах дітей Заліщицької міської ради у відзиві на позовну заяву не погоджується з доводами позивача. Звертає увагу на те, що згідно висновку органу опіки та піклування «Про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », затвердженого рішенням виконавчого комітету Заліщицької міської ради від 27.10.2025 року № 262, визнано недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що при прийнятті вищевказаного рішення орган опіки і піклування керувався наслідками розмови в телефонному режимі на засіданні комісії, в ході якої ОСОБА_2 повідомив, що любить своїх дітей, категорично заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, направить копії платіжних документів про перерахування грошових коштів на утримання дітей та характеристикою Торськівського старостинського округу Заліщицької міської ради від 09.10.2025 № 522, згідно якої ОСОБА_2 характеризується як відповідальний, турботливий, люблячий, працьовитий чоловік та батько. Третя особа зауважує, що у позовній заяві не мотивовано в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення батька батьківських прав. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 15.12.2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. 
Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 15.04.2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просили позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав. 
Третя особа не делегувала свого представника у судове засідання. У відзиві на позовну заяву (вх.№513) просить розгляд справи проводити без участі представника міської ради. 
Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні повідомив, що батько ОСОБА_2 не дуже добре виконує обов`язки батька. З батьком бачився два роки тому. Батько присилає грошові кошти на його банківську картку, які використовуються для потреб всіх трьох дітей. 
Заслухавши учасників судового процесу, свідка, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області 31 грудня 2021 року розірвано.
У шлюбі в сторін народились: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серій НОМЕР_1 від 29.03.2019 року, виданим Заліщицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, та серії НОМЕР_2 від 28.11.2020 року, виданим Заліщицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). 
Відповідно до довідки Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області № 2376 від 25 серпня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає зареєстрована АДРЕСА_1 ; її діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. 
Згідно довідки Закладу дошкільної освіти «Перлинка» міста Заліщики за №09 від 26.08.2025 року «Про участь батьків вихованця у дошкільному житті дитини», вихованець ОСОБА_5 відвідує заклад дошкільної освіти з вересня 2024 року. Хлопчик завжди охайний, доглянутий, слухняний, рівень навчальної діяльності відповідає віку. Мати дитини активно спілкується з вихователями дитини, цікавиться його життям у закладі дошкільної освіти. Батько ОСОБА_2 контакту із закладом дошкільної освіти, який відвідує його дитина, не підтримує, з вихователями не спілкується. Дитину до закладу приводять і забирають мати ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .
Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , учениці спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів ім. О.Маковея з поглибленим вивченням інформаційних технологій та технологічних дисциплін м.Заліщики, мати ОСОБА_1 завжди приділяє належну увагу вихованню дочки. Постійно відвідує батьківські збори та цікавилась успіхами дитини. Була присутня на всіх класних виступах, допомагала в організації позакласних заходів. Моніторила проведення Євгенією вільного часу та мережі Інтернет. Купляла доньці всі необхідні до навчання речі і предмети. Є авторитетом для своєї дочки. Батько ОСОБА_2 за час навчання ОСОБА_7 у школі з сім`єю не проживав, не відвідував батьківські збори чи позакласні заходи. Не цікавився навчанням дочки. 
Згідно з ч.1 ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, забезпечення безпечних умов життя дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Заліщицької міської ради від 27 жовтня 2025 року №262, комісією встановлено факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, проте на даний час, постановка питання про позбавлення батьківських прав є передчасною, оскільки в діях батька є заінтересованість в збереження родинних відносин зі своїми дітьми. Так позбавлення батьківських прав є заходом крайнього впливу на осіб які не виконують своїх батьківських обов`язків і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення батьком від виконання своїх батьківських обов`язків та з урахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дитини. Враховуючи зазначене, прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.
Частини 1-3 статті 150 СК України вказують, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Ухиленням від виконання обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена положеннями п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своїх дітей в матеріалах справи відсутні.
Згідно з ст. 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, посилається на те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків, пов`язаних з вихованням дітей. Однак, в судовому засіданні не було встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей, позивач не довела та не надала суду доказів, в чому саме полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення відповідача по відношенню до дітей батьківських прав та не надала доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дітей.
Висновком органу опіки та піклування Заліщицької міської ради зазначено про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять доказів саме злісного ухилення батька від участі у вихованні своїх дітей.
Суд наголошує, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц).
Суд погоджується з висновком, наданим органом опіки та піклування, та виходить з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а позивачем належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав, не надано.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи принцип найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Третя особа: Служба у справах дітей Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: м.Заліщики, вул.С.Бандери, 15 Б, Чортківський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ 04058396.
Повне судове рішення складено 14.07.2026 року.

Суддя А.Г. ТРЕНИЧ