Справа  №359/2629/26
Провадження №2/359/3779/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
за участю представника позивачів ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіональ-ного управління Міністерства юстиції України про скасування арешту квартири та заборони відчуження цього об`єкта нерухомого майна,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В березні 2026 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з вказаним позовом та посилаються на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Кожному позивачу належить по 1/3 частці в цьому об`єкті нерухомого майна. Вони позбавлені можливості розпоряджатись своїми частками в квартирі, оскільки в Державному реєстрі речових прав міститься запис про обтяження №4233986 від 13 січня 2014 року, зі змісту якого вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 був накладений арешт. Це обтяження було вжито на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 11 січня 2014 року у виконавчому провадженні №41428809. Боржником у вказаному виконавчому провадженні був ОСОБА_6 , а не позивачі. Тому ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять суд скасувати арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , відомості про які містяться в записі про обтяження №4233986 в Державному реєстрі речових прав.

1.2. У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

1.3. Представник відповідача не з`явився у судове засідання та не подав відзив на позов. Бориспільський ВДВС у Бориспільському районі Київської області КМУ МЮ України неодноразово у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.22, 28).

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2026 року (а.с.19) вбачається, що цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 березня 2026 року (а.с.20) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19 травня 2026 року (а.с.26-27) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Кожному позивачу належить по 1/3 частці в цьому об`єкті нерухомого майна. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11 грудня 2000 року (а.с.12), копією довідки директора КП «Бориспільське БТІ» №2996 від 16 грудня 2025 року (а.с.13), копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 5 березня 2008 року (а.с.10), копіями витягів з Державного реєстру речових прав №461371847, №461371767 від 23 січня 2026 року та №472069514 від 9 квітня 2026 року (а.с.31).

3.2. 13 січня 2014 року до Державного реєстру речових прав був внесений запис про обтяження №4233986, зі змісту якого вбачається, що на квартири АДРЕСА_1 був накладений арешт. Ця обставина підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №461367077 від 23 січня 2026 року (а.с.14).

3.3. Спірні правовідносини регулюються розділом І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України та розділом VII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Закону України «Про виконавче провадження».

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряд-жається своїм майном на власний розсуд.

4.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

4.4. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.5. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

4.6. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №461367077 від 23 січня 2026 року (а.с.14) вбачається, що на квартиру позивачів був накладений арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бориспіль-ського МРУЮ від 11 січня 2014 року у виконавчому провадженні №41428809. Зі змісту листа начальника Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області КМУ МЮ України №49700 від 5 березня 2026 року (а.с.15) вбачається, що у виконавчому провадженні №41428809 боржником був ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 , ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 .

5.2. Наведені обставини переконливо свідчать про те, що державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ безпідставно наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Продовження дії обтяження безпідставно перешкоджатиме позивачам розпоряджатись їх частками у вказаному об`єкті нерухомого майна.

5.3. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення прав позивачів належить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що був накладений постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 11 січня 2014 року; а також скасувати запис про обтяження №4233986 від 13 січня 2014 року в Державному реєстрі речових прав.

5.4. Водночас, в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №461367077 від 23 січня 2026 року (а.с.14) відсутні відомості про застосування відносно квартири позивачів такого обтяження, як заборони відчуження нерухомого майна. Ця обставина свідчить про відсутність підстав для скасування вказаного обтяження. Тому у задоволенні пред`явленого позову в частині цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту квартири та заборони відчуження цього об`єкта нерухомого майна задовольнити частково.

Зняти арешт за квартири АДРЕСА_1 , що був накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 11 січня 2014 року, відомості про який містяться у записі про обтяження №4233986 від 13 січня 2014 року в Державному реєстрі речових прав.

Скасувати запис про обтяження №4233986 від 13 січня 2014 року в Державному реєстрі речових прав.

У задоволенні позову в частині інших вимог відмовити.

Повний текст рішення суду складений 23 липня 2026 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду         Є.О. Борець